УХВАЛА

19 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 522/1008/20
адміністративне провадження № К/9901/2016/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.
перевірив касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження, 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2020 року громадянин Грузії ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМС в Одеській області), в якому просив скасувати рішення відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області від 14 січня 2020 року №34 щодо його примусового повернення в країну походження та зобов`язання покинути територію України у термін до 21 січня 2020 року. 
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року, позов задоволено. Скасовано рішення відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області від 14 січня 2020 року №34 щодо примусового повернення громадянина Грузії ОСОБА_1 в країну походження та зобов`язання його покинути територію України у термін до 21 січня 2020 року
14 січня 2021 року ГУ ДМС в Одеській області подало касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове про відмову в позові.
Предметом спору у цій справі є правомірність рішення про примусове повернення іноземця в країну походження та зобов`язання його покинути територію України.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і заявник такі не зазначає.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Оскільки заявник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2020   року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О. Р. Радишевська