Справа № 138/2042/17
Провадження № 22-ц/801/204/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року	Справа № 138/2042/17	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Оніщука В.В.,
суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,
з участю секретаря судового засідання Очеретної М.Ю.,

учасники справи:
заявник: ОСОБА_1 ,
заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року, постановлену у складі судді Цибульського О.Є., в залі суду,

встановив:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про зміну способу виконання судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1  про стягнення аліментів на утримання дітей.
Заява мотивована тим, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 11.01.2018 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виданий на підставі вказаного рішення суду виконавчий лист було направлено по місцю роботи ОСОБА_1 , аліменти стягуються щомісячно. На час ухвалення рішення суду старша донька ОСОБА_5 проживала з матір`ю, однак з 01.09.2018 вона почала навчатися у Вінницькому коледжі будівництва і архітектури КНУБА на денній формі навчання. В гуртожитку навчального закладу, де навчається донька ОСОБА_5 не створені умови для нормального проживання та навчання і тому з березня 2019 року вона переїхала проживати до батька, який свого житла немає і проживає в орендованій квартирі та оплачує квартиру за двох осіб. З 01.04.2019 донька ОСОБА_5 перебуває на повному утриманні батька, однак ОСОБА_2 продовжує отримувати аліменти на двох дітей, хоча утримує тільки доньку ОСОБА_6 . При цьому донька ОСОБА_5 не може використовувати кошти, які батько виплачує на її утримання, оскільки вони знаходяться у матері, яка в добровільному порядку не бажає їх передавати доньці. 
З огляду на викладене та неможливість одночасно сплачувати аліменти ОСОБА_2 і утримувати доньку, ОСОБА_1 просив суд змінити спосіб виконання рішення суду про стягнення аліментів та стягувати їх у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок доньки ОСОБА_3 в АТ «Ощадбанк».
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Змінено спосіб виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.01.2018.
Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 серпня 2017 року і до досягнення повноліття; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 серпня 2017 року і до досягнення повноліття, шляхом перерахування їх на особистий рахунок дитини ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , відкритий у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» в особі філії – Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ 110001/0185, МФО 302076.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які зазначені заявником, знайшли своє підтвердження і відповідно є підстави для зміни способу виконання судового рішення.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції в порушення закону неправомірно задовольнив заяву про зміну способу виконання рішення суду, оскільки заявник ОСОБА_1 є боржником по виконавчому провадженню про стягнення аліментів і не уповноважений звертатися до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду, тому як відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України з такою заявою можуть звертатися виключно стягувач або державний виконавець. Крім того, суд безпідставно встановив дату стягнення аліментів з 16.08.2017 не врахувавши, що донька ОСОБА_5 переїхала на навчання до м. Вінниці лише в 2019 році.
З підстав викладених у апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.
У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов до суду 11.01.2021 ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана ухвала є законною та постановлена з урахуванням інтересів доньки ОСОБА_5 . 
В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч.2 с. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону не відповідає.
Як вбачається із матеріалів справи, що аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються у виконавчому провадженні, де ОСОБА_1 має статус боржника, а ОСОБА_2 – стягувача.
Згідно із ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у  випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Отже, заявник ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні про стягнення аліментів і, згідно ст. 435 ЦПК України, не є суб`єктом, до повноважень якого належить звернення до суду з заявою про зміну способу стягнення аліментів, а тому суд першої інстанції безпідставно задовольнив його заяву.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Оскільки при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, тому ухвала Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1  про стягнення аліментів на утримання дітей – залишенню без задоволення.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та відмову в задоволені заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення, тому в порядку частини першої статті 141, підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 420,40 грн. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей – залишити без задоволення.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420,40 грн. за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Оніщук
Судді: С. К. Медвецький
С. Г. Копаничук