Єдиний унікальний номер 234/524/21
Номер провадження 33/804/108/21 

Єдиний унікальний номер: 234/524/21 
Номер провадження 33/804/108/21   Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року       місто Бахмут 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Смірнова В. В., за участю секретаря судового засідання Юрченко Т. Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої Голованік В. В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бахмута Донецької області апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 04 лютого 2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, 

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №126600 від 03.01.2021 року, ОСОБА_1 03.01.2021 року о 13-00 год., біля будинку №5 по вул.            Л. Бикова у м. Краматорську висловлювався на адресу дружини ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою, хватав її за волосся, викручував руку, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої та здійснив психологічне насильство у сім`ї, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Суддя Краматорського міського суду Донецької області постановою від 04 лютого 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрив за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 прохала постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення відповідно до санкції даної статті.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не прийнято до уваги її пояснення та письмові докази, що свідчать про її неодноразові звернення до правоохоронних органів на неналежну поведінку ОСОБА_1 , довідку Краматорської міської лікарні про наявність у неї тілесних ушкоджень, пояснення свідка ОСОБА_3 . Вважає, що зазначеними доказами доведено факти систематичного фізичного насилля, які мали наслідки як для її фізичного, так і психологічного здоров`я.
Заслухавши потерпілу та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та прохали її задовольнити; особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який вважає постанову суду законною та обґрунтованою, прохав відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
У судовому засіданні встановлено, що 03 січня 2021 року у відношенні            ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 126600 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст.256 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
У статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачена наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.
Тобто, за змістом закону слідує, що вчинення особою дій, передбачених даною статтею, тягнуть за собою завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю особи, у відношенні якої вчинені дії, тобто настання певних наслідків.
Так у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнавав, та показував, що з потерпілою ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі, на теперішній час проживають окремо, та між наявний спір щодо місця проживання їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4 . 03.01.2021 ОСОБА_2 звернулась до нього з вимогою повернути сина, якого він забирав на Новорічні свята. При цьому своєю поведінкою (самовільно сіла в машину, лаялась, вдарила його ногою у груди) перелякала дитину, він запропонував потерпілій спокійно все обговорити. У цей час прийшла рідна сестра дружини ОСОБА_5 та почала лаяти його та його співмешканку ОСОБА_6 , тому він разом з сином та знайомою від`їхали на машині. Під час зазначених подій він не застосовував до дружини насильства та не виражався нецензурними словами, оскільки все це відбувалося у присутності малолітнього сина і інших сторонніх свідків у дворі будинку за місцем його проживання. 
У судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_2 поясняла, що її чоловік ОСОБА_1 застосовував до неї насильство та нецензурно лаявся, коли вона сіла до нього в машину, щоб поспілкуватися із сином, викручував їй руку, витягав за волосся з машини. 
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що з сім`єю ОСОБА_8 вона не знайома. 03.01.2021 зі самого початку була свідком конфлікту, під час якого ОСОБА_2 намагалася забрати дитину, але хлопчик цього не бажав. Під час цих подій ОСОБА_2 , а потім і її сестра, яка приїхала пізніше, нецензурно висловлювались на ОСОБА_1 та його знайому. ОСОБА_1 намагався лише захищатися, нецензурно не виражався, фізичне насилля не застосовував.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні суду першої інстанції поясняла, що вона є знайомою ОСОБА_1 , 03.01.2021 вона разом із ОСОБА_1 та його сином збиралася поїхати на Новорічне свято. Біля під`їзду ОСОБА_2 схопила хлопчика, без запрошення сіла в машину, у наслідок чого дитина дуже перелякалась та почала кричати. ОСОБА_1 запропонував дружині поїхати з ними та поспілкуватися. В цей час прийшла сестра ОСОБА_2 вони вдвох почали лаятися на неї і ОСОБА_1 , виражалися нецензурно. Вони з ОСОБА_1 та дитиною сіли в машину та рушили, ОСОБА_2 на ходу відкрила двері і намагалася витягнути дитину. Під час цих подій ОСОБА_1 будь-якого насилля до ОСОБА_2 не застосовував, нецензурно не виражався. 
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні суду першої інстанції поясняла, що 03.01.2021 її сестра їздила побачитися із сином, вона побачила, що вона плаче, та вона стала захищати сестру, на що ОСОБА_1 нецензурно висловлювався у їх бік та хватав                  ОСОБА_2 за руки.
Із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що дитина на запитання поліцейського відповідала, що бажає залишитися з батьком, а матір він боїться. 
Так, апеляційний суд погоджується з критичним ставленням суду першої інстанції до пояснень потерпілої ОСОБА_2 (письмових, доданих до матеріалів справи, та наданих у судовому засіданні), вони є протилежними показанням ОСОБА_1 , показання якого узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_7 , яка є безстороннім свідком, показаннями свідка ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_5 не була безпосереднім свідком конфлікту між подружжям.
Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Також судом першої інстанції надана оцінка довідці міського цілодобового травмпункту від 03.01.2021 видана ОСОБА_2 , яка не є беззаперечним доказом вчинення фізичного насильства стосовно неї ОСОБА_1 .
Копії талонів-повідомлень, які надані ОСОБА_2 , також не є підтвердженням вчинення щодо неї домашнього насильства ОСОБА_1 , оскільки зазначені повідомлення свідчать про те, що між подружжям існує спір про місце проживання та час спілкування зі сумісним сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Інших доказів на підтвердження обставин, зазначених ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру матеріали справи не містять.
Отже суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Апеляційний суд приходить до переконання, що суд суду першої інстанції правильно оцінив обставини справи та дав вірну юридичну оцінку.
Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Таким чином апеляційну скаргу потерпіло ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 04 лютого 2021 року залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 04 лютого 2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Донецького апеляційного суду                       В. В.Смірнова