ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 березня 2021 року           справа №200/6601/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участі представника позивача  Лебедєва О.В., розглянув  у відкритому  судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 р.  (повний текст рішення складено 30 жовтня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі  № 200/6601/20-а (головуючий І інстанції суддя Олішевська В.В.)  за позовом   ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу № 177326 від 19.06.2020 року, визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу № 177327 від 19.06.2020 року,                                                              
                                                         ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.07.2020 року звернувся до суду з  позовною заявою до відповідача, в якій просив: визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177326 від 19.06.2020 року; визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177327 від 19.06.2020 року (а.с. 1-4).
Рішенням  Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі  № 200/6601/20-а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 182-188).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на норми Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ України № 442 від 20.05.2013 року та зазначає, що працівниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області протиправно було проведено перевірку, оскільки відсутні щотижневі графіки проведення рейдової перевірки та наказ про її проведення. Вважає, що відповідач 04.04.2020 року здійснював державний контроль на автомобільному транспорті з порушенням вимог діючого законодавства не маючи відповідних повноважень для його здійснення і, як наслідок, порушення, які були виявлені у ході проведення такого контролю, не можуть бути покладені в основу притягнення до адміністративної відповідальності.
Крім того вказує, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Вказує, що з документів, які наявні в матеріалах справи, невідомо коли востаннє проводилась повірка вимірювального обладнання, яким саме обладнанням проводилось це вимірювання, а також питання про те, чи мається у відповідача на вказане обладнання відповідне свідоцтво.
Також зазначає, що посадовими особами відповідача було порушено правильність заповнення актів перевірки, що призвело до безпідставного притягнення позивача до відповідальності.    
02 березня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Разом з відзивом подано клопотання про заміну сторони у справі № 200/6601/20-а, а саме: Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на Східне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.  
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 березня 2020 року № 196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» та наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 09 вересня 2020 року № 340 «Про упорядкування структури Укртрансбезпеки», Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області реорганізовано шляхом злиття в Східне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.
З урахуванням викладеного, суд заміняє сторону у справі № 200/6601/20-а, а саме: Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на Східне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.   
Представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково   поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Судами  першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області у період з 04.05.2020 року по 08.05.2020 року та направлення на перевірку від 04.05.2020 року № 007147, 05.05.2020 року Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області проводилась рейдова перевірка на 709 км а/д Н-08 «Бориспіль Дніпро Запоріжжя - Маріуполь» (а.с. 69, 70, 231, 232).
Зі змісту акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 202626 вбачається, що  05.05.2020 року працівниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області був зупинений транспортний засіб марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ТRAILOR, номерний знак НОМЕР_2  під керуванням водія ОСОБА_2 . Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області проведено перевірку транспортного засобу, що належить ОСОБА_1 . Під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажів з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, товарно - транспортна накладна від 05.05.2020 року № 2/5 (вантаж: пшениця) з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм понад 20%, загальна вага транспортного засобу 61,150 кг, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 54).
У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0008462 від 05.05.2020 року та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0008462 від 05.05.2020 року (а.с. 55, 56).
Також зі змісту акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 202547 вбачається, що 05.05.2020 року працівниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області був зупинений транспортний засіб КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області проведено перевірку транспортного засобу, що належить ОСОБА_1 . Під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажів з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, товарно - транспортна накладна від 05.05.2020 року № 115 (вантаж: пшениця) з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм понад 20%, загальна маса транспортного засобу 56,790 кг, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». (а.с. 66).
У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 038543 від 05.05.2020 року та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 038543 від 05.05.2020 року (а.с. 68, 67).
Управлінням Укртрансбезпеки було направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням 12.06.2020 року повідомлення від 09.06.2020 року № 43671/23/24-20 та № 43676/23/24-20 про розгляд справ 19.06.2020 року з 09:30 до 15:00, що підтверджується списком № 46 поштових відправлень та роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошта» «Відстеження відправлення - 8433347685634» (а.с. 52, 61, 62-63, 64).
За результатами розгляду справ по виявленим порушенням Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області прийнято постанови про застосування адміністративно господарського штрафу:
№ 177326 від 19 червня 2020 року, якою стягнуто з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн. (а.с. 51);
№ 177327 від 19 червня 2020 року, якою стягнуто з ОСОБА_1  адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн. (а.с. 60).
Зазначені постанови про застосування адміністративно господарського штрафу від 19 червня 2020 року № 177326 та № 177327 направлені рекомендованим листом з повідомленням на адресу позивача, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 50, 57, 58, 59).
Позивач, не погодившись з прийнятими відповідачем постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу від 19.06.2020 року № 177326 № 177327, звернувся до суду з цим позовом.
Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно прийняття постанов про застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів.  
Колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344).
Законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень (ст. 2 Закону № 2344).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про транспорт" від 10.11.1994 № 232/94-ВР нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.
Частинами 1, 3 ст. 5 Закону № 2344 визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг. 
Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.
За правилами ст. 6 Закону № 2344 державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
За змістом п. 3, 4 Порядку № 1567 від 08.11.2006 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Ддержавний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (п. 12 Порядку № 1567).
Пунктами 13-19 цього Порядку визначено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.
Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.
Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис Укртрансбезпека; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.
Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення. Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.
Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.
Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом  відповідно до п. 20 зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21 Порядку № 1567).
За правилами пунктів 21, 22 Порядку № 1567 про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності). 
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
В апеляційній скарзі апелянт, як на підставу скасування спірних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, послався на відсутність у відповідача наказу про проведення перевірки, та те, що матеріали справи нібито не містять щотижневого графіку проведення рейдових перевірок.
Проаналізувавши все вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що твердження апелянта є хибними, оскільки рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 Порядку № 1567 здійснюється на підставі щотижневого графіка. Копії такого графіку та направлення на рейдову перевірку наявні в матеріалах справи (а.с. 69, 70).
Отже, твердження апелянта про відсутність у посадових осіб Укртрансбезпеки правових підстав для здійснення рейдової перевірки є помилковими та спростовуються матеріалами справи.
Щодо твердження апелянта стосовно не заповнення посадовими особами Укртрансбезпеки п.п. 9, 10 в актах про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, що, на думку апелянта, потягнуло за собою безпідставне притягнення до відповідальності позивача, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку вирішальними є наявність порушень перевезення вантажів з перевищенням встановлених габаритно - вагових норм без відповідного дозволу. Складені акти за результатами проведеної рейдової  перевірки відповідають формі, яка установлена Постановою № 1567 та містить всі необхідні дані для встановлення суті наявних порушень. (а.с. 66).
Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:
- для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;
- для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно - правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 р, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.
Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями, та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 (далі - Правила № 30) встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Як зазначалося вище, посадовими особами Укртрансбезпеки було зупинено транспортні засоби марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ТRAILOR, номерний знак НОМЕР_2 , та марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_3 з причепом марки РАСТОN, номерний знак НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_1 .
Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).
Поняття габаритно-ваговий контроль, за визначенням пп. 4 п. 2 Порядку № 879, -  це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Пунктом 16 Порядку № 879 затверджено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (пп. 5-1 п. 2 Порядку № 879).
За п. 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Таким чином під час судового розгляду судами обох інстанції було встановлено, що співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області проводився документальний габаритно-ваговий контроль, який не вимагає проведення зважування транспортного засобу на спеціальному обладнанні, а тому твердження апелянта щодо відсутності відомостей про таке обладнання є недоречними. 
З акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 202626 вбачається, що  під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажів з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, товарно-транспортна накладна від 05.05.2020 року № 2/5 (вантаж: пшениця) з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм понад 20%, загальна вага транспортного засобу 61,150 кг, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 54).
З акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 202547 вбачається, що під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажів з перевищенням встановлених габаритно вагових норм без відповідного дозволу, товарно-транспортна накладна від 05.05.2020 року № 115 (вантаж: пшениця) з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм понад 20%, загальна маса транспортного засобу 56,790 кг, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». (а.с. 66).
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені обставини свідчать про необхідність отримання позивачем дозвілу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, як це передбачено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 4 Порядку № 879.
На момент здійснення рейдової перевірки у водіїв транспортних засобів, які перевірялись, були відсутні дозволи, які дають право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів.
Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції було встановлено, що акти, які були складені посадовими особами відповідача, підписані водіями ОСОБА_3  та ОСОБА_2 без зауважень. Представник позивача наголошував на тому, що під час зупинки транспортних засобів, які належать позивачу, водії злякались, а тому підписали складені  акти  без  будь -  яких зауважень. 
Колегія суддів звертає увагу, що статус фізичної особи – підприємця – це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється підприємцями з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Статтею 52 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. 
Абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З огляду на наведені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийнятих постанов про застосування адміністративно господарського штрафу від 19.06.2020 року № 177326 про стягнення адміністративно господарського штрафу у сумі 34000 грн., та № 177327 про стягнення адміністративно господарського штрафу у сумі 34000 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
І апелянтом не доведено обставин, що вказані в якості аргументів  апеляційної скарги.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 205, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 –  залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі  № 200/6601/20-а – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25 березня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                 Г.М. Міронова                   
                                                                                                                                            
Судді                                                                                                        І.В. Геращенко

                                                                                                                 Е.Г. Казначеєв