ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №523/10752/19
Апеляційне провадження № 22-ц/813/2531/21 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С., 
за участю секретаря -Сороколет Ю.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шишлюка Максима Олексійовича в інтересах акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 02 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Середа І.В., 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст скарги та відзивів на неї
У липні 2019 року ОСОБА_1  звернулася до суду зі скаргою на рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А.О. (далі - приватний виконавець).
Скарга мотивована тим, що 09 липня 2019 року з реєстру автоматизованої системи виконавчих проваджень стало відомо про існування низки постанов приватного виконавця Цинєва А.О. від 26 червня 2019 року, ухвалених ним на підставі виконавчого документу №2-3436/11, виданого 15 лютого 2012 року Суворовським районним судом м.Одеси, про стягнення солідарно з неї та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі-АТ «Ощадбанк», банк) заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 2 837 253,99 грн. 
Посилаючись на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження та похідні від неї постанови ухвалені суб`єктом оскарження після спливу більш ніж 7 років з дати видачі виконавчого листа, що постанова про відкриття виконавчого провадження не містить дати заяви стягувача про примусове виконання виконавчого документа, що в ньому невірно зазначена її адреса реєстрації, заявниця просила поновити їй строк звернення на подачу скарги до суду та визнати неправомірними і скасувати постанови приватного виконавця Цинєва А.О. від 26 червня 2019 року у виконавчому провадженні №59420128 про:
- відкриття виконавчого провадження;
- стягнення з боржника основної винагороди;
- звернення стягнення на майно боржника;
- арешт майна боржника ( а.с.1-4).
У відзивах на скаргу, не заперечуючи проти поновлення строку на її подачу, приватний виконавець Цинєв А.О. та представник АТ «Ощадбанк»просили відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів (а.с.21-25, 61-62).

Короткий зміст судового рішення 
Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 02 грудня 2019 року скарга ОСОБА_1 задоволена частково.
Поновлено заявниці строк для звернення до суду зі скаргою.
Визнано неправомірними та скасовано постанови про відкриття виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди, винесені приватним виконавцем Цинєвим А.О. 26 червня 2019 року в рамках виконавчого провадження ВП №59420128 по виконанню виконавчого листа №2-3436/11, виданого Суворовським районним судом м.Одеси 15 лютого 2012 року.
В іншій частині вимог скарги відмовлено (а.с.122-123).

Доводи апеляційної  скарги
В апеляційній скарзі адвокат Шишлюк М.О. в інтересах «АТ Ощадбанк» просить ухвалу суду скасувати, відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 та стягнути з неї судові витрати в розмірі 1 921грн.
Неправильність судового рішення мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зокрема доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не враховані положення  ч.ч.4,5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» якими встановлено, шо строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документу до виконання (а.с.126-130).
Правом відзиву на апеляційну скаргу боржник, її представник та приватний виконавець не скористались.
Учасники судового процесу про дату судового засідання, призначене на  09 лютого 2021 року повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином та бажанням прийняти участь у її розгляді особисто не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.
Відповідно до положень ч.ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відтак, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень ч.5 ст.268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення. 

Позиція апеляційного суду 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Визнаючи неправомірними та скасовуючи постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, складені приватним виконавцем Цинєвим А.О. 26 червня 2019 року в рамках виконавчого провадження ВП №59420128,по виконанню виконавчого листа №2-3436/11, виданого Суворовським районним судом м.Одеси 15 лютого 2012 року, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем був пропущений трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Відмовляючи у задоволенні інших вимог скарги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого листа №1527/18659/12, виданого Суворовським районним судом м.Одеси 01 серпня 2013 року, стягувачем не порушено, а тому відсутні підстави для визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника майна боржника від 26 червня 2019 року.
С такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, оскільки вони не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Фактичні обставини справи встановлені судом
Постановою приватного виконавця Цинєва А.О. від 26 червня 2019 року за заявою банку відкрито виконавче провадження №59420128 з примусового виконання виконавчого листа №2-3436/11, виданого 15 лютого 2012 року Суворовським районним судом м.Одеси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 2 837 253,99 грн. (а.с.5).
У той же день, 26 червня 2019 року, в рамках цьогож ВП №59420128, приватним виконавцем Цинєвим А.О. ухвалені постанови про:
-стягнення з боржника основної винагороди, згідно якої з боржника ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду в розмірі 192 304,80 грн.;
-звернення стягнення на майно боржника, згідно якої звернено стягнення на майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в загальному розмірі 2 869 652,59 грн.;
-арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в загальному розмірі 2 869 652,59 грн. (а.с.6,7,8)
Крім того, постановою приватного виконавця Цинєва А.О. від 26 червня 2019 року за заявою банку відкрито виконавче провадження №59419585 з примусового виконання виконавчого листа №1527/18659/12, виданого 01 серпня 2013 року Суворовським районним судом м.Одеси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 681 264,82 грн.(а.с.36).
У той же день, 26 червня 2019 року, в рамках цьогож ВП №59419585, приватним виконавцем Цинєвим А.О. ухвалена постанова про стягнення з боржника основної винагороди, згідно якої з боржника ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду в розмірі 68 287,43 грн.(а.с.38). 
Постановою приватного виконавця Цинєва А.О. від 26 червня 2019 року ВП №59420128 та ВП №59419585 об`єднані в зведене виконавче провадження №59420955 (а.с.40).
Звертаючись до суду заявник за власним розсудом обирає спосіб захисту.
ОСОБА_1 , яка вважала себе потерпілою від правопорушень, допущених приватним виконавцем Цинєвим А.О., подана скарга, в якій вона просила поновити строк на її подачу, визнати неправомірними та скасувати його постанови від 26 червня 2019 року у виконавчому провадженні №59420128 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3436/11, виданого Суворовським районним судом м.Одеси 15 лютого 2012 року, про:
- відкриття виконавчого провадження ;
- стягнення з боржника основної винагороди ;
- звернення стягнення на майно боржника ;
- арешт майна боржника (а.с.1-4).
Інші вимоги нею в суді першої інстанції не заявлялися, а тому саме ці вимоги мав вирішити суд.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не розібрався в природі спірних правовідносин, вийшов за межі вимог скарги, а також розглянув вимоги, які:
-заявницею не оскаржувались; 
-підлягали розгляду в порядку адміністративного судочинства,
про що детально буде викладено нижче.

Мотиви, якими керувався апеляційний суд, та застосовані норми права
Щодо вимог скарги про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження,звернення стягнення на майно боржника в частині меж суми звернення стягнення за виконавчим документом; арешт майна боржника в частині меж суми звернення стягнення за виконавчим документом.
Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК України).
Крім наведених вище фактів, апеляційним судом також встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 12 листопада 2011 року у справі №2-3436/11 задоволено позов АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та стягнуто з відповідачів в солідарному порядку 2 837 253,99 грн. і судові витрати в розмірі 1820 грн.
На виконання вказаного рішення Суворовським районним судом м.Одеси 15 лютого 2012 року видано виконавчий лист №2-3436/11, який звернуто до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції (далі – ВДВС Овідіопольського РУЮ) а.с.27. 
Постановою заступника начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Химича О.М. від 27 вересня 2013 року виконавчий лист №2-3436/11, виданий 15 лютого 2012 року, повернуто стягувачу через відсутність авансового платежу та роз`яснено право на повторне подання виконавчого листа до 27 вересня 2014 року (а.с.93).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 лютого 2014 року ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 21 жовтня 2013 року про відмову у поновлені пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором скасовано.Поновлено стягувачу строк для пред`явлення виконавчого листа №2-3436/11, виданого 15 лютого 2012 року, до виконання у цивільній справі за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором (а.с.133-134).
29 травня 2015 року заступником начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Химичем О.М. прийнято постанову, якою повернуто зазначений виконавчий документ через відсутність авансового платежу та вказано строк для його подання до виконання до 29 травня 2016 року (а.с.94).
24 червня 2016 року виконавчий лист №2-3436/11, виданий 15 лютого 2012 року, постановою заступника начальника Овідіопольського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Захарової Б.Ю. повернуто стягувачу через відсутність авансового платежу (а.с.95).
29 вересня 2016 року державним виконавцем Суворовського ВДВС м.Одеси Бабіч В.І. прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 2 839 073,99 грн. в зв`язку невідповідністю виконавчого документа вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.96).
Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2017 року (справа № 523/19183/16) дії державного виконавця Суворовського відділу ДВС м.Одеси Бабіч В.І. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження №52412890 за виконавчим листом №2-3436/11 від 15 лютого 2012 року визнано неправомірними. Постанову  державного виконавця від 29 вересня 2016 року скасовано. Зобов`язано Суворовський ВДВС м.Одеси прийняти до виконання виконавчий лист №2-3436/11 та відкрити виконавче провадження. Ухвала набрала законної сили 23 лютого 2017 року (а.с.131,131-зворот).
Відповідно до ч.1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно п.2ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Так, ч.ч.1,2ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Відповідно до п.5 Розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно з вимогами п.1 ч.4,5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. 
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Таким чином, строки пред`явлення виконавчого листа №2-3436/11, виданого Суворовським районним судом м.Одеси 15 лютого 2012 року,  щодо стягнення з  ОСОБА_1  боргу за кредитним договором у розмірі 2 837 253,99 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн. було перервано 29 вересня 2016 року у зв`язку з пред`явленням виконавчого документа до виконання, відмова у відкриті виконавчого провадження по якому скасована ухвалою суду від 17 лютого 2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Тому 26 червня 2019 року приватним виконавцем Цинєвим А.О. правильно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-3436/11, виданого 15 лютого 2012 року. 
Передбачені законом підстави для повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку пропуском строку у приватного виконавця були відсутні.
З огляду на викладене, строк для пред`явлення зазначеного виконавчого документа до виконання не було пропущено «АТ Ощадбанк».
За таких обставин постанова приватного виконавця Цинєва А.О. від 26 червня 2019 року про відкриття виконавчого провадження; та похідні від неї постанови прозвернення стягнення на майно боржника в частині меж суми звернення стягнення за виконавчим документом; про арешт майна боржника в частині меж суми звернення стягнення за виконавчим документом, ухвалені 26 червня 2019 року в рамках ВП №59420128, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому скарга ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.
Доводи заявниці про те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження не зазначена дата заяви стягувача та невірно зазначена адреса реєстрації боржника не заслуговують на увагу з таких підстав.
Так, жодним нормативно правовим актом не передбачено зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження дати заяви стягувача про примусове пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У виконавчому листі №2-3436/11, виданого 15 лютого 2012 року, адреса боржника ОСОБА_1 дійсно була зазначена: АДРЕСА_1 .
Абзацем 2 п.14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5) визначено, якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.
Оскільки приватним виконавцем Цинєвим А.О. було з`ясовано, що боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідною постановою від 05 липня 2019 року було змінено реєстраційні дані в частині номеру будинку (а.с.51).

Щодо правомірності винесення постанов приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди та арешту майна та коштів боржника в частині урахування основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.
Згідно ч.7ст.31 Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України від 02 червня 2016року №1404-VIII «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Враховуючи наведене, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 та у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 127/9816-ц.
Таким чином, скарга у частині скасування постанов про:
- стягнення з боржника основної винагороди по виконавчому провадженню ВП №59420128;
- звернення стягнення на майно боржника у межах основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів; 
- арешт майна боржника у межах основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів помилково було розглянуто судом першої інстанції за правилами цивільного судочинства, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Щодо судових витрат
В апеляційної скарзі апелянт просить стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1921 грн. за подачу апеляційної скарги (а.с.125). 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України).
З огляду на те, що  у низці вимог скарги заявнику відмовлено, а в іншій частині вимог - провадження у справі закрито, судовий збір за подачу  апеляційної скарги підлягає стягненню з  ОСОБА_1 в розмірі 1921 грн. на користь АТ «Ощадбанк».  
Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шишлюка Максима Олексійовича в інтересах акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.
Ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 02 грудня 2019 року скасувати.
Відмовити у задоволенні скарги  ОСОБА_1 на рішення приватного виконавцявиконавчого округу Одеської області Цинєва  Андрія  Олександровичем в частині скасування його постановвід 26 червня 2019 року про:
-відкриття виконавчого провадження ВП №59420128;
-звернення стягнення на майно боржника в частині меж суми звернення стягнення за виконавчим документом;
-арешт майна боржника в частині меж суми звернення стягнення за виконавчим документом.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ:00032129) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.
Закрити провадження у справі за скаргою  ОСОБА_1 на рішення приватного виконавцявиконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровичем в частині скасування його постановвід 26 червня 2019 року про: 
- стягнення з боржника основної винагороди по виконавчому провадженню ВП №59420128;
-звернення стягнення на майно боржника у межах основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів; 
-арешт майна боржника у межах основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів. 
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи в частині закритого провадження віднесено до юрисдикції адміністративного суду і протягом десяти днів з дня отримання даної постанови вона може звернутись до Одеського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 лютого 2021 року.

Головуючий 

Судді: