ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 р.	Справа № 440/3752/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С
представник позивача Пархоменко А.О.
представник відповідача Предибайло А.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, повний текст складено 03.12.20 року по справі № 440/3752/20
          за позовом          фізичної особи-підприємця   ОСОБА_1  
          до         Головного управління ДПС у Полтавській області                 
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, фізична особа-підприємець   ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 11.03.2020                 № 00003240505.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з  рішенням суду  першої інстанції, відповідачем  подано апеляційну скаргу, в якій він просить  скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. 
В  обґрунтування    вимог    апеляційної     скарги   відповідач зазначає, що за результатами фактичної перевірки позивача контролюючим органом встановлено порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: реалізацію алкогольних напоїв без придбання відповідної ліцензії за місцем торгівлі, а саме АДРЕСА_1 , за що статтею 17 вказаного Закону передбачена відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій. Відповідач посилається на те, що ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, наявна станом на момент перевірки видана за місцем торгівлі, а саме вул. Небесної Сотні, 116, м. Полтава, а тому у позивача відсутнє право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами за місцем торгівлі, а саме АДРЕСА_1 , де і зафіксовано реалізацію алкогольних напоїв.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. 
Представник позивача, наполягаючи на законності  та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване  рішення без змін.
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та з метою здійснення підприємницької діяльності отримав ліцензії (для місця торгівлі: АДРЕСА_2 , на території ринку " АДРЕСА_3 , кафетерій) на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний №16010308201901960 із терміном дії з 08.07.2019 до 15.07.2020 /а.с. 52/.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755, наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 19.02.2020 № 440 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження господарської діяльності, а саме кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт від 19.02.2020 № 0052/16/31/РРО/ НОМЕР_1 /а.с. 23, 26-27/.
Згідно акту перевірки від 19.02.2020 № 0052/16/31/РРО/ НОМЕР_1 зафіксовано реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за місцем торгівлі: АДРЕСА_1 , а саме горілки «Неміроф штоф», 50 мл, вміст спирту 40% по ціні 09,00 грн (чек №00003704 від 19.02.2020), вина «777 міцне», 100 мл, по ціні 10,00 грн (чек №00003544 від 06.02.2020), вина «777 міцне», 100 мл, по ціні 10,00 грн (чек №00003239 від 18.01.2020), горілки «Неміроф штоф», 50 мл, вміст спирту 40 % по ціні 09,00 грн. (чек №00003190 від 16.01.2020) /зв. а.с. 27/. Таким чином порушено: ч. 20 статті 15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.
На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 00003240505 від 11.03.2020, яким на підставі абзацу шостого частини другої статті 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн /а.с. 25/.
Також судом встановлено, що позивачем припинено підприємницьку діяльність 28 лютого 2020 року за власним рішенням, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 13-14/.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Основні засади державної політики щодо регулювання оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі Закон №481/95-ВР).
За приписами статті 1 вказаного Закону №481/95-ВР:
- алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;
- роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;
- ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Відповідно до положень статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку щодо запровадження в імперативній формі обов`язку здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (крім столових вин) за наявності відповідної ліцензії.
При цьому, згідно з частиною 1 статті 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
За змістом частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.
Як встановлено судом, позивачу було видано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер №16010308201901960 із терміном дії з 08.07.2019 до 15.07.2020 для місця торгівлі: АДРЕСА_4 , кафетерій /а.с. 52/. 
В ході проведення фактичної перевірки встановлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за місцем торгівлі: АДРЕСА_1 , а саме горілки «Неміроф штоф», 50 мл, вміст спирту 40% по ціні 09,00 грн (чек №00003704 від 19.02.2020), вина « 777 міцне», 100 мл, по ціні 10,00 грн (чек №00003544 від 06.02.2020), вина « 777 міцне», 100 мл, по ціні 10,00 грн (чек №00003239 від 18.01.2020), горілки «Неміроф штоф», 50 мл, вміст спирту 40 % по ціні 09,00 грн (чек №00003190 від 16.01.2020) /зв. а.с. 27/. Таким чином порушено: ч. 20 статті 15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” – роздрібна торгівля алкогольними напоями (пивом) може здійснюватись СГД всіх форм власності за наявності ліцензії.
Колегія суддів зазначає, що вказані висновки контролюючого органу про порушення позивачем вказаної норми судом оцінюються критично, враховуючи наступне.
Відповідно до Договору оренди торгового місця на ринку "Марлана" №58 від 01.01.2020 між ТОВ "Марлана" та ФО-П ОСОБА_1 , ТОВ "Марлана" (Орендодавець) надає, а ФО-П ОСОБА_1 приймає у тимчасове платне користування торгове місце на території ринку "Марлана" ( АДРЕСА_1 ) №71 загальною площею 20,5 кв.м. /а.с. 28/.
Фактичну перевірку було здійснено в кафетерії " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на території ринку "Мерлана" №71, згідно наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 19.02.2020 №440 /а.с.22/.
Згідно Розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 20 травня 2016 року №207 "Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дощок та зображень комуністичної символіки у місті Полтаві" вирішено перейменувати, залишивши попередню нумерацію за об`єктами нерухомого майна, сквери, бульвари, вулиці, провулки, проїзди, проспекти, площі, майдани та інші об`єкти топоніміки у місті Полтаві, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, крім іншого і АДРЕСА_5 .
Також, згідно наданого Управлінням містобудування та архітектури на виконання вимог ухвал суду Витягу з рішення двадцятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 15 вересня 2017 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою юридичним та фізичним особам" вирішено, враховуючи лист управління з питань містобудування та архітектури № 01-02-01-14/1414 від 03.08.2017 «Про розгляд звернення щодо земельної ділянки по АДРЕСА_6 », земельній ділянці орієнтовною площею 0,4381 га надати адресу АДРЕСА_6 . Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «МАРЛАНА» згоду на відновлення меж земельної ділянки та дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до п.6 додатку 2 до даного рішення /а.с. 97/.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що висновки контролюючого органу про допущені позивачем порушення в частині реалізації алкогольних напоїв за місцем торгівлі, не зазначеним у наданій ФОП ОСОБА_1 ліцензії є необгрунтованими, оскільки останнім не враховано об`єктивних обставин перейменування вулиць та зміни адреси відповідного місця торгівлі.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що  позивачем не були порушені вимоги статті 15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а отже до нього неправомірно застосовано штрафні санкції згідно спірного податкового повідомлення-рішення.
Крім того, судова колегія зауважує, що підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України визначена презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу "пропорційності" - "справедливої рівноваги (балансу)" між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.
Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що підтверджують порушення позивачем вимоги податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на податковий орган.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року по справі №440/3752/20 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року по справі                  № 440/3752/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.О. Кононенко    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено  25.02.2021 року