Ухвала
 
25 березня 2021 року
місто Київ
 
справа № 206/230/17
провадження № 61-16917ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 
на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2020 року,
касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2020 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ,
треті особи: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кравченко Олександр Олексійович, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Занько Едуард Петрович, Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради,
про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації права власності та іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
І. Щодо касаційної скарги ОСОБА_5 .
ОСОБА_1 12 листопада 2020 року звернувся із застосуванням засобів поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2020 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2020 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання з метою подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведенням інших поважних причин пропуску такого строку та надання відповідних письмових доказів на підтвердження поважності таких причин.
Від заявника у грудні 2020 року надійшли документи з метою усунення недоліків касаційної скарги. Наведено додаткове обґрунтування та подано письмові докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції. Зокрема, заявником подано копію скарги, направленої до Ради адвокатів Дніпропетровської області із вимогою про зобов`язання адвоката Негробова Олександра Вікторовича передати ОСОБА_1 процесуальні документи у справі № 206/230/17; копію скарги, направленої Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Дніпропетровської області, про притягнення адвоката Негробова О. В. до дисциплінарної відповідальності.
Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2021 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків.
Судом касаційної інстанції запропоновано заявнику подати письмові докази на підтвердження ухвалення відповідного рішення, зокрема Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області, про притягнення адвоката Негробова О. В. до дисциплінарної відповідальності, а так само інші докази, що доводять наявність наведених заявником поважних причин пропуску процесуального строку.
Від заявника у березні 2021 року надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги.
До заяви про усунення недоліків ОСОБА_1 додано копію листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року щодо відомостей про отримання заявником копій рішень судів першої та апеляційної інстанцій, а також лист Ради адвокатів Дніпропетровської області від 04 лютого 2021 року.
На переконання заявника, зазначені документи свідчать про те, що ним не отримувалися копії рішень судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалених у цій справі; адвокат Негробов О. В. не поінформував вчасно ОСОБА_1 про стан розгляду справи № 206/230/17, зокрема у суді апеляційної інстанції, що призвело до порушення строків звернення заявника до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Вивчивши касаційну скаргу, додані матеріали та додатково подані документи, Верховний Суд констатує, що недоліки касаційної скарги не усунуто з врахуванням такого.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.
Верховний Суд в ухвалі від 18 листопада 2020 року наведені ОСОБА_1 причини пропущення строку звернення з касаційною скаргою визнав неповажними, в ухвалі від 29 грудня 2020 року Суд запропонував заявнику надати письмові докази на підтвердження постановлення відповідного рішення, зокрема Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області про притягнення адвоката Негробова О. В. до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з неналежним виконанням адвокатом обов`язків щодо надання правничої допомоги ОСОБА_1 , а так само інших доказів на підтвердження викладених заявником мотивів.
Верховний Суд, враховуючи час, який необхідний для ухвалення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області рішення, продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків - тривалістю в два місяці, який об`єктивно є достатнім процесуальним строком для виконання вимог Суду.
Проте, надані заявником письмові докази на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на подання касаційної скарги не свідчать про доведення викладених ним обставин, крім того має місце перекручення заявником інформації, викладеної в документах, долучених до заяви про усунення недоліків.
Відповідно до листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року № 206/230/17/2520/2021 ОСОБА_1 не звертався із заявою про отримання копій рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Викладене дає підстави для висновку, що з часу ухвалення 29 липня 2020 року Дніпровським апеляційним судом оскаржуваного рішення до лютого 2021 року ОСОБА_1 самостійно не звертався із вимогою про отримання копії цього рішення.
Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Зазначене також свідчить про те, що учасник справи має уникати вчинення пасивної процесуальної поведінки з метою недопущення у подальшому порушення його прав, настання негативних наслідків, зокрема пропуск процесуального строку.
У листі від 04 лютого 2021 року № 17 Рада адвокатів Дніпропетровської області (далі - Рада) виклала зміст пояснень адвоката Негробова О. В. та повідомила, що 03 лютого 2021 року у приміщенні Ради адвокат Негробов О. В. особисто передав ОСОБА_1 матеріали щодо справи № 206/230/17. Інші питання, викладені у зверненні ОСОБА_1 , не входять до компетенції Ради, тому зазначене звернення направлено до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області.
Отже, зміст зазначеного листа не свідчить, що поясненням адвоката Негробова О. В. надано оцінку, а його діям - відповідну кваліфікацію, та прийнято рішення про притягнення зазначеного адвоката до дисциплінарної відповідальності.
За наведених обставин Верховний Суд констатує, що ОСОБА_1 не подано до Суду докази на підтвердження поважності причин пропуску ним процесуального строку на звернення до суду касаційної інстанції.
Зазначене свідчить про те, що заявник не виконав вимогу Суду, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
Верховний Суд враховує процесуальну поведінку заявника та спосіб реалізації ним його процесуальних повноважень. Так, Суд враховує те, що ОСОБА_1 двічі надавалася можливість усунути недоліки поданої ним касаційної скарги, проте заявник виявлені недоліки не усунув.
ІІ. Щодо касаційної скарги ОСОБА_2 
ОСОБА_2 03 грудня 2020 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2020 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2020 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання з метою подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведенням інших поважних причин пропуску такого строку танадання відповідних письмових доказів на підтвердження поважності таких причин; подання доказів на підтвердження сплати судового збору.
Від заявника у січні 2021 року надійшли документи з метою усунення недоліків касаційної скарги. Подано додаткові обґрунтування та письмові докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, а також докази на підтвердження сплати судового збору.
На підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на звернення до суду касаційної інстанції заявник ОСОБА_2 додано копію листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2021 року, за змістом якого копії судових рішень отримано 10 листопада 2020 року представником ОСОБА_7 .
На переконання заявника, зазначена обставина свідчить про те, що нею пропущено процесуальний строк з поважних причин.
Вивчивши зміст касаційної скарги, доданих матеріалів та додатково поданих документів, Верховний Суд констатує, що недоліки касаційної скарги не усунуто повністю з огляду на таке.
За правилами частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до частин першої, другої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 
2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).
Проте, до касаційної скарги не додано докази на підтвердження повноважень ОСОБА_7. інтересів ОСОБА_2 , зокрема у суді апеляційної інстанції.
Зазначене свідчить про те, що заявник не у повному обсязі виконав вимогу Суду, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 .
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки у встановлений Судом строк, станом на 22 березня 2021 року, недоліки касаційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не усунули, підстави для продовження строку усунення недоліків відсутні, тому касаційні скарги підлягають поверненню заявникам.
Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кравченко Олександр Олексійович, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Занько Едуард Петрович, Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації права власності та іпотеки, вважати неподаною та повернути заявникові.
Касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кравченко Олександр Олексійович, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Занько Едуард Петрович, Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації права власності та іпотеки, вважати неподаною та повернути заявникові.
Роз`яснити заявникам право повторного звернення з касаційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             С. О. Погрібний