Ухвала
18 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 523/2791/18
провадження № 61-17324ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка Матвія Пилиповича, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 300 242,62 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка М. П., залишено без задоволення. Рішення Суворовського районного суду 
м. Одеси від 02 травня 2019 року залишено без змін.
17 листопада 2020 року представник    ОСОБА_1 - адвокат Вознюк М. П., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргоюна рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року (надійшла до суду 23 листопада 2020 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційну скаргу подано до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2020 року касаційну скаргу представника     ОСОБА_1 - адвоката Вознюка М. П., залишено без руху 
з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано звернутися досуду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надатидокази на їх підтвердження, сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документи, що підтверджують його сплату, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року визнано наведені представником  ОСОБА_1 - адвокатом Вознюком М. П., підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка М. П., про звільнення від сплати судового збору відмовлено, продовжено представнику  ОСОБА_1 - адвокату Вознюку М. П., строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 10 грудня 2020 року.
У наданий судом строк представник ОСОБА_1 - адвокат Вознюк М. П., надіслав заяву, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року йому було надіслано 
02 листопада 2020 року, а отримано ним 05 листопада 2020 року, 
на підтвердження чого надав копію супровідного листа Одеськогоапеляційного судувід 29 жовтня 2020 року.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо 
в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
Ураховуючи наведені заявником доводи та надані на їх підтвердження докази, колегія суддів вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
Водночас, Верховним Судом ураховано, що оскаржувана постанова Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року була оприлюднена 
в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02 листопада 2020 року.
Крім того, до зазначеної вище заяви представником ОСОБА_1 - адвокатом Вознюком М. П., додано копію посвідчення інваліда 2 групи, 
серії НОМЕР_1 , на підставі чого ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                    в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
На обґрунтування підстав касаційного оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року представник      ОСОБА_1 - адвокат Вознюк М. П., зазначає, що судами належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, судом першої інстанції необґрунтовано відхилено клопотання       ОСОБА_1 про призначення експертизи, чим було позбавлено його можливості встановити обставини, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка М. П., подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка Матвія Пилиповича, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Вознюку Матвію Пилиповичу, строк на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка Матвія Пилиповича, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси 
від 02 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 15 жовтня 2020 року.
Витребувати із Суворовського районного суду м. Одеси вищевказану цивільну справу (№ 523/2791/18).
Надіслати іншому учаснику справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 березня 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                         Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                              Б.І. Гулько
 
                                                                                                               Г. В. Коломієць