ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року
м. Харків
справа № 953/18893/19
провадження № 22ц/818/463/21
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – судді Тичкової О.Ю.
суддів – Пилипчук Н.П., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Супрун Я.С.,
сторони у справі:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»,
третя особа – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2020 року, в складі судді Бородіної Н.М.,
УСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповдача не виплаченого грошового відшкодування в сумі 88377 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 24.02.2017 сталося ДТП за участю автомобілів «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала вона. Постановою суду від 26.04.2017 винним у вказаному ДТП визнаний ОСОБА_2 . Вона звернулась до відповідача для виплати страхового відшкодування, оскільки її автомобіль було пошкоджено та вартість відновлюваного ремонту склала 127436,39 грн. Страхова вказане ДТП визнала страховим випадком, однак виплатила суму страхового відшкодування в розмірі 53098,50 грн., тобто незаконно не доплатила їй 46901,50 грн., враховуючи страховий ліміт 100000 грн. Вказану суму вона просить стягнути з урахуванням інфляційних, 3% річних, а також стягнути пеню.
ТДВ «МСК», у поданому відзиві проти заявлених вимог заперечувала. Не оспорювала наявність страхового випадку, який стався 24.02.2017, однак зазначала, що за проведеною 30.01.2018 ХНДІСЕ ім.засл. проф. М.С. Бокаріуса експертизою, винними в ДТП від 24.02.2017 є обидва водія, тому на підставі статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатила 50% від розміру заподіяних збитків. Також, у відзиві відповідач просив суд призначити автотехнічну експертизу для остаточного з`ясування вини учасників ДТП.
Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року клопотання відповідача задоволено, призначено по справі судово-автотехнічну експретизу, на вирішення якої поставлені питання: 1. Чи є в діях водія автомобіля «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку із виникненням ДТП від 24.02.2017 з технічної точки зору?; 2. Чи мав водій автомобіля «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , технічну можливість уникнути ДТП від 24.02.2017, шляхом виконання ПДР України? Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача.
Ухвала суду мотивована тим, що за наявності вини усіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, зокрема ступінь вини кожного завдавача. Судового рішення про відсутність в діях позивача порушень ПДР України суду не надано. Наявна в матеріалах справи експертиза від 30.01.2018 викликає у позивача сумніви щодо їх правильності. Визначення наявності або відсутності в діях позивача порушень ПДР впливає на розмір страхового відшкодування.
Не погодившись з указаною ухвалою, представником позивача подана апеляційна скарга, якою він просить ухвалу суду скасувати як необґрунтовану та винесену з порушенням норм процесуального права.
Апелянт посилається на те, що адміністративний матеріал щодо вини водія ОСОБА_4 у ДТП, що сталась, відсутній. Вина водія ОСОБА_5 у вчиненні ДТП встановлена постановою Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2017 у справі №640/5678/17. Він свою вину в вчиненні ДТП визнав. Отже, існує вина лише одного учасника ДТП – ОСОБА_5 , і з`ясування вини іншого учасника ДТП у даній справі недоцільно. Крім того, представником відповідача вже заявлялось клопотання про призначення судово-автотоварознавчої експертизи, в задоволенні якого було відмовлено. Ухвалою суду від 06.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Однак рішенням Вищої ради правосуддя №1000/0/15-20 від 16.04.2020 звільнено ОСОБА_6 з посади судді Київського районного суду м. Харкова в зв`язку з поданням заяви про відставку, справа була розподілена на суддю Бородіну Н.М. Рішення про повторне проведення підготовчого провадження не ухвалено, в зв`язку з чим справа повинна розглядатися по суті.
Представником відповідача надано відзив на апеляційну скаргу, яким він просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Обгрунтовуючи відзив вказує, що матеріали справи містять висновок експертного авто технічного дослідження №21550 від 30.01.2018 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, яким визначена обопільна вина водіїв у скоєнні ДТП, чим спростовується позиція позивача щодо наявності вини лише ОСОБА_7 . Встановлення вини осіб у ДТП є істотною обставиною, що підлягає встановленню по даній справі. Посилаючись на суперечливість обставин ДТП вважає, що для з`ясування вини осіб потрібні спеціальні знання; висновки судових експертів сторонами до справи надані не були. З`ясування вини осіб у скоєнні ДТП напряму впливає на розмір страхового відшкодування та порядок його розрахунку, що є другою суттєвою обставиною, що підляє встановленню по справі.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно з частиною 1 статті 104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
У відповідності з частинами 4, 6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Преюдиціальність – обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2017 у справі №640/5689/17 ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за викладеними вище обставинами, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. (а.с. 13).
Однак, встановлення вини одного учасника ДТП не виключає наявності вини в її скоєнні і другого учасника. Судового рішення, яке б свідчино про відсутність вини позивача у вчиненні указаного ДТП матеріали справи не містять.
Відповідачем до відзиву на позовну заяву надано висновок експертного авто технічного дослідження №21550, складеного 30.01.2018 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертих ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, з якого вбачається обопільна вина водіїв у скоєнні ДТП (а.с. 43-48).
З матеріалів справи вбачається, що позивачем вказаний висновок не визнається.
Висновків судових експертів з цих питань матеріали справи не містять.
Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експерта із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Статтею 1188 Цивільного кодексу України визначено порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Так, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Враховуючи позовні вимоги ОСОБА_4 та позицію відповідача, істотною обставиною, що підлягає встановленню у даній справі, є вина водіїв у скоєнні ДТП, оскільки від результатів її з`ясування залежить розмір і порядок розрахунку страхового відшкодування.
Згідно частини 12 статті 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.  У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2020 по даній справі у складі головуючого судді Ніколаєнко Н.В. підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 24.03.2020 (а.с. 77).
Згідно довідки від 24.03.2020 судове засідання не відбулось в зв`язку з неявкою учасників справи. Розгляд справи відкладено на 05.05.2020 (а.с. 80)
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ від 17.04.2020 головуючого суддю Ніколаєнко І.В. замінено суддею Бородіною Н.М.
Отже, фактично розгляд справи по суті розпочато не було.
Враховуючи обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання про призначення по справі судово-автотехнічної експретизи для встановлення фактичних даних для визначення вини осіб у вчиненні ДТП, що входить до предмету доказування і потребує спеціальних знань.
Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , який діє в інтересах  ОСОБА_4 , залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 10 березня 2021 року.
Головуючий                                                         О.Ю.Тичкова

Судді                                                                         Н.П.Пилипчук

                                                                       О.М. Хорошевський