ПОСТАНОВА 
Іменем України

18 лютого 2021 року                                                 м. Кропивницький
справа № 384/279/20
провадження № 22-ц/4809/329/21 
       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Черненка В.В.
        суддів: Дьомич Л.М., Чельник О.І.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управлення АТ «Ощадбанк» на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2020 року, суддя Бондаренко А.А., у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія – Кіровоградське обласне управління до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,  
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія – Кіровоградське обласне управління звернулось у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2020 року в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у частині розподілу судових витрат у зв`язку з порушенням норм процесуального права. Зазначається, що суд першої інстанції не врахував, що погашення боргу відбулося після відкриття провадження у справі і відповідно суд безпідставно не застосував п.4 ч.3 ст. 141 ЦПК України. Суд першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат повинен врахувати дії сторони та стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд частково вирішив питання щодо відшкодування половини сплаченого судового збору, не зазначивши підстави для відмови у стягненні другої половини сплаченого судового збору. Рішення в частині не визначення порядку стягнення 50% судового збору з відповідача є незаконним.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11.01.2021 справу призначено до розгляду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає  залишенню без задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.
Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими  для розгляду  справи  в порядку спрощеного  позовного провадження  без виклику  учасників справи. 
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2020 відкрито спрощене провадження по справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія – Кіровоградське обласне управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Справу призначено до розгляду на 12.10.2020 13.00 год.
12.10.2020 розгляд справи відкладено на 11.11.2020.
З матеріалів справи вбачається, що 04.11.2020 від представника АТ «Ощадбанк» Ю.А. до суду першої інстанції надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. Також зазначено, що за період розгляду справи в суді відповідачем проводилося часткове погашення заборгованості і станом на 03.11.2020 залишок заборгованості складає 0 грн. При цьому невідшкодованим залишається сплачений позивачем судовий збір у сумі 2102 грн. Враховуючи фактичне визнання позову відповідачем, про що свідчить добровільне погашення останнім заборгованості, вважають за можливе застосувати ч.1 ст. 142 ЦПК України в частині повернення позивачу 50% судового збору з державного бюджету.
05.11.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій зазначається, що оскільки до початку розгляду справи по сутті вона повністю погасила борг, просить суд при ухвалені рішення по справі врахувати вимоги ст..142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» та повернути позивачу 50% судового збору, сплачено позивачем при подачі позову до суду. 
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові – на позивача.
Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Зазначені норми процесуального права свідчать про те, що застосування ч.1 ст. 142 та ч.3 ст. 142 ЦПК України мають суттєву відмінність між собою, оскільки застосовуються у різних випадках по різному, зокрема при поверненні за рахунок держави у розмірі 50% судового збору та стягнення за заявою позивача у випадку, якщо він не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову понесених ним у справі витрат з відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що позивач просив застосувати ч.1 ст. 142 ЦПК України в частині повернення позивачу 50% судового збору з державного бюджету у зв`язку з визнання позову відповідачем, що відповідає вимогам діючого законодавства, приймаючи до уваги встановлені обставини по справі.
В частині стягнення судового збору відповідно ч.3 ст. 142 ЦПК України, доводи апеляційного скарги є необґрунтованими, оскільки підстави для здійснення такої процесуальної дії можливе за умов, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову та заявою позивача. 
В матеріалах справи відсутня заява,що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, а також заява позивача про стягнення понесених ним витрат з відповідача, а лише міститься заява, в якій позивач зазначає про застосування ч.1 ст. 142 ЦПК України в частині повернення позивачу 50% судового збору з державного бюджету.
Приймаючи до уваги встановлені обставини можливо дійти висновку, що підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 50% - відсутні. 
З матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції не оскаржувалось позивачем в частині відмови у задоволені позову.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, скільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат відсутні.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,
                              
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» , залишити без задоволення.
Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2020 року в частині розподілу судових витрат, залишити без змін.
Повний текст постанови складено 22.02.2021. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий: 

Судді: