УХВАЛА

20 січня 2021 року  
Київ
справа №380/1563/20
адміністративне провадження №К/9901/33340/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача            Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ-ВІТАДЕНТ"
до Головного управління Держпраці у Львівській області
про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області (далі також - скаржник, відповідач) на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року залишено без руху з підстав невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору.
06 січня 2021 року надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху та усунуто зазначені в ній недоліки.
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 23 січня 2020 року № ЛВ4767/894/АВ/ФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "АБМ-ВІТАДЕНТ" (далі також - ТОВ "АБМ-ВІТАДЕНТ") штрафу у розмірі 125 190,00 грн. за порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, без надання належної оцінки усім аргументам та обставинам справи.
На підтвердження своїх доводів у касаційній скарзі скаржник вказує, що в оскаржуваній постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року суд неправильно застосував норми матеріального права, зокрема положення статей 2, 9, 21, 24, 259, 265 КЗпП України, статей 51, 215, 228, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 (далі - Порядок № 823), Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок №509), Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» від 17 червня 2015 року № 413 (далі - Постанова № 413).
Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції, не врахував, що ОСОБА_1 було допущено до виконання роботи медичної сестри стоматологічного кабінету без оформлення трудового договору, при цьому її відносини з ТОВ "АБМ-ВІТАДЕНТ" мають явні ознаки трудових, а не цивільно-правових. Предметом виконуваних ОСОБА_1 робіт є власне процес праці, а не її кінцевий результат, а праця цієї особи не є самостійною, а здійснюється з систематичним виконанням трудових функцій та покликана на досягнення мети господарської діяльності вказаного товариства.
Крім того, скаржник навів наступну підставу для прийняття та розгляду касаційної скарги Верховним Судом у справі № 380/1563/20: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України), а саме у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17, згідно з якою основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, а також доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, з метою з`ясування правильності застосування судом статей 2, 9, 21, 24, 259, 265 КЗпП України, статей 51, 215, 228, 628 ЦК України, Порядку № 823, Порядку № 509, Постанови № 413. Суд також здійснить перевірку можливості застосування у спірних правовідносинах правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17.
Касаційна скарга подана у строк, передбачений статтею 329 КАС України, відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ-ВІТАДЕНТ" до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.
2. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу № 380/1563/20.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи строк до 05 лютого 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    Я.О. Берназюк

          І.В. Желєзний

                                                                                                    Н.В. Коваленко