Ухвала
 
01 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 361/1623/19
провадження № 61-18333ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І. 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , третя                                особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімексімпорт» про стягнення заборгованості за договором кредиту,
ВСТАНОВИВ:
08 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 жовтня      2020 року у вказаній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху з наданням строків для усунення недоліків, а саме, заявнику необхідно було надати докази на підтвердження пропуску строку на касаційне оскарження, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
У січні 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою про усунення недоліків, в якій зазначив, що на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2020 року надає довідку Київського апеляційного суду.
У наданій довідці зазначено, що копію оскаржуваної ухвали Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року заявником було отримано 04 грудня 2020 року.
Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Ураховуючи наведені у касаційній скарзі доводи стосовно поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:
1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;
2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;
3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Крім цього, заявником разом із касаційною скаргою подано клопотання про зупинення рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2020 року, яке обґрунтовував тим, що Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2020 року про стягнення коштів.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення (дії) виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи те, що заявник не навів достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2020 року, наведені заявником обставини не підтверджені належними доказами, а саме, докази щодо початку процедури  примусового виконання судового рішення, клопотання задоволенню не підлягають. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати із Броварського міськрайонного суду Київської області цивільну справу № 361/1623/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімексімпорт» про стягнення заборгованості за договором кредиту.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2020 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 01 березня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          І. В. Литвиненко  
 
                                                                   В. С. Висоцька
 
                                                                                                      А. І. Грушицький