ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 802/123/17-а
адміністративне провадження № К/9901/34604/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фермерського господарства «Лан-Тропове» на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року (суддя Бошкова Ю.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року (колегія суддів: Кузьмишин В.М., Боровицький О.А., Сушко О.О.) у справі за позовом Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до Фермерського господарства «Лан-Тропове» про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
В січні 2017 року Могилів-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області звернулось до суду з адміністративним позовом до Фермерського господарства "Лан-Тропове" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що утворилась за період з квітня по грудень 2016 року включно.
Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року,  позов задоволено.
Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та  ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 до роботи у ФГ "Лан-Тропове" працювала у декількох сільськогосподарських господарствах, тому витрати на виплату та доставку пільгової пенсії необхідно розподілити пропорційно до стажу роботи у цих підприємствах. Вказує, що   ОСОБА_1 працювала на посаді охоронця короткий час з жовтня 2006 по лютий 2007 року і не брала участі у створенні додаткової вартості товарів. 
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 серпня  2017  року   відкрито касаційне провадження.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Справу передано до Верховного Суду.
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга  не  підлягає   задоволенню   з таких підстав.
Судами встановлено, Фермерське господарство "Лан-Тропове" перебуває на обліку в Могилів-Подільському ОУПФУ.
Могилів-Подільське ОУПФУ призначило та виплачує пенсію за віком на підставі пункту "ж" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII ОСОБА_1 , як особі, яка працювала у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятеро і більше дітей.
Судами встановлено, що за період з квітня по грудень 2016 року за відповідачем рахується борг зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в сумі 11170 грн. 15 коп. Наявність вказаної заборгованості підтверджується розрахунками заборгованості, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, а заборгованість підлягає стягненню, оскільки відшкодування вказаних витрат покладено на роботодавця.
Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає таке.
Відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №  1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей, незалежно від віку і трудового стажу в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей" від 16.05.1992 №244, жінки, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу. Право на пенсію на вказаних у пункті І цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства.
Згідно з ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №       2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
За правилами абзацу 5 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій.
В абзаці 5 цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до п. «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 01 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 01 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до п. «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII, покриваються підприємствами та організаціями.
Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу 5 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 01 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 01 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду України та Державного бюджету України відповідно.
Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб. Так, згідно зі ст. 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.
Аналіз положень п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті ст. 14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 01 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 01 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі ст. 14 Закону № 1788-XII.
Отже, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства.
Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 20.11.2018 у справі №815/3919/15 та від 17.08.2018 у справі №804/3402/17. 
Відтак, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій правильно виходили з наявності у відповідача обов`язку відшкодовувати Могилів-Подільському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Вінницької області витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_1  відповідно до п.  «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII.
Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначена в Інструкції.
За приписами п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів ПФУ щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №       1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.
Пунктом 6.7 Інструкції встановлено, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, згідно наявних в матеріалах справи розрахунків, заборгованість відповідача за період з період з квітня по грудень 2016 року включно з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до п. «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII, складає 11170,15 грн., яка відповідачем у добровільному порядку не сплачена.
Відповідач в касаційній скарзі посилається на п.6.2 Інструкції, згідно якого витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Однак колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що принцип пропорційності, визначений у п.6.2 Інструкції №21-1, ґрунтується саме на основі наявності спеціального трудового стажу, який необхідний для призначення пільгової пенсії, а тому в даному випадку не застосовується, оскільки для призначення пенсії ОСОБА_1 вирішальне значення має саме те, що вона виховала п`ятеро або більше дітей до 14-річного віку та факт роботи у сільськогосподарському виробництві відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII. В свою чергу вимог щодо наявності мінімального трудового стажу не встановлено. 
Відтак, правильним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність у Фермерського господарства «Лан-Тропове» обов`язку відшкодувати Управлінню Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_1  відповідно до п. «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII.
Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Фермерського господарства «Лан-Тропове» залишити без задоволення.
Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року  та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                А.Ю. Бучик
Судді                                                                                                          Л.Л. Мороз
                                                                                                    А.І. Рибачук