ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 р.	Справа № 538/1204/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 08.12.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бондарь В.А.,  м. Лохвиця,  Полтавської області,  по справі № 538/1204/20
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області в особі інспектора  3 роти 3 батальйону капітана поліції Литвинова Артура Андрійовича                 
          про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до  УПП в Дніпропетровській області в особі інспектора капітана поліції 3-го батальйону 3-ї роти Литвинова Артура Андрійовича (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:
-скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в  Дніпропетровській області Литвинова Артура Андрійовича серія ЕАМ №2772123 від 02.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. за ч.1 ст. 121 КУпАП.
Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 08.12.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення  справи, просить скасувати  рішення  Лохвицького районного суду  Полтавської області від 08.12.2020 року, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Колегія суддів, заслухавши  доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом  першої інстанції встановлено, що  02.07.2020 року відповідачем винесено постанову серії ЕАМ № 2772123 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1  ст. 121 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а саме - за те, що 02.07.2020 року о 23:20 год. ОСОБА_1 , на а/д М-29, 159 км керуючи транспортним засобом FREIGHTLNER номерний знак НОМЕР_1 на вітровому склі якого була тріщина в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 6.8.5. ДСТУ3649:2010 та п. 31 ДПР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1  ст.121 КУпАП (а.с. 6).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача, то позов  не може бути задоволений.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до            ст. 19 Конституції України         органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені            Конституцією         та законами України.
Згідно вимог частини 2    статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження        надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням        принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням        необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2    ст.2 КАС України    приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.
Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2772123  02.07.2020 року о 23:20 год. ОСОБА_1 на а/д М-29, 159 км керував транспортним засобом FREIGHTLNER номерний знак НОМЕР_1 на вітровому склі якого була тріщина в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 6.8.5. ДСТУ3649:2010 та п. 31 ДПР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1  ст.121 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З аналізу наведеної норми слідує, що        відповідальність за ч.1    ст. 121 КУпАП    настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.
Притягнення позивача до адміністративної        відповідальності за ч.1    ст. 121 КУпАП    відбулося через порушення, на думку відповідача,  позивачем п. 6.8.5. ДСТУ3649:2010 та п. 31 ДПР України, оскільки позивач керував транспортним засобом FREIGHTLNER номерний знак НОМЕР_1 на вітровому склі якого була тріщина в зоні роботи склоочисників.
Пунктом 31    Правил дорожнього руху, затверджених    постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306    (далі    ПДР) встановлені вимоги до        технічного         стану транспортних засобів        та їх обладнання.
Зокрема, приписами п.п. 31.4 п. 31    ПДР    передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.
У наведеному пункті    Правил дорожнього руху   викладений перелік технічних несправностей        транспортних засобів за наявності яких   забороняється експлуатація таких транспортних засобів.
Проте, у наведеному переліку  відсутня така несправність як тріщина та сколи на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.
Між тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.31.1  ПДР  технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації викладені    в ДСТУ 3649:2010 " КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року №630.
Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших    елементів    конструкції.
Зокрема, пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010    визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.
Отже, ДСТУ 3649:2010    передбачає вимоги до елементів конструкції автотранспортного засобу, що знаходиться в експлуатації, відповідно до яких на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.    
Таким чином, наявність скол чи тріщин в зоні роботи склоочисників свідчить про    те, що    технічний стан транспортного засобу не відповідає    вимогам ДСТУ 3649-2010.
Враховуючи, те, що тріщини та сколи на вітровому склі в зоні роботи склоочисників не відносяться до технічних несправностей за наявності яких експлуатація  транспортного засобу  забороняється, а свідчать, що    технічний стан транспортного засобу не відповідає    вимогам ДСТУ 3649-2010, то колегія суддів приходить до висновку про протиправне притягнення позивача до  адміністративної відповідальності за ч.1    ст. 121 КУпАП, яка за приписами наведеної норми настає  у разі керування транспортним засобом який має саме технічні несправності. 
За таких обставин,  постанова інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в  Дніпропетровській області Литвинова Артура Андрійовича серія ЕАМ №2772123 від 02.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. за ч.1 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню.
Відмовляючи  позивачу у скасуванні оскаржуваної постанови про притягнення  його до адміністративної відповідальності за ч.1    ст. 121 КУпАП  суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача, то позов  не може бути задоволений.
Проте, такі висновки суду першої інстанції є помилковими, з огляду на таке.
Відповідно до ч.3,4 ст. 48 КАС України  якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.
З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідачем у позові вказано "УПП в Дніпропетровській області  інспектор капітан поліції Литвинов Артур Андрійович 3-й батальйон 3-я рота", що свідчить про пред`явлення позову до УПП в Дніпропетровській області в особі інспектора 3-го батальйону 3-ї роти капітана поліції Литвинова Артура Андрійовича, тобто до двох осіб: УПП в Дніпропетровській області та інспектора 3-го батальйону 3-ї роти капітана поліції Литвинова Артура Андрійовича.  
Також  колегія суддів зазначає, що за висновками Верховного Суду наведеними у постанові від 25 червня 2019 року  у справі №192/2097/17 з врахуванням положень ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України  суб`єктом владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, тобто відповідачем є уповноважена на те посадова особа органу Національної поліції.
Посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду наведену у постановах  від 17.09.2020 у справі №742/2298/17, від 26.12.2019 у справі №724/716/16 та від 17.06.2020 у справі №127/6881/17 в обгрунтування своїх висновків щодо  відмови в задоволенні позову через пред`явлення позову до неналежного відповідача колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки такі висновки Верховного Суду стосуються інших ніж у даній справі обставин. 
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 08.12.2020 року прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального та  процесуального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 08.12.2020 року по справі № 538/1204/20  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою  позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області в особі інспектора  3 роти 3 батальйону капітана поліції Литвинова Артура Андрійовича про скасування постанови задовольнити.
Скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в  Дніпропетровській області Литвинова Артура Андрійовича серія ЕАМ №2772123 від 02.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. за ч.1 ст. 121 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський