Справа № 301/1188/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        01 лютого 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,
з участю секретаря: Міца О.-Д.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою АТ КБ «Приват Банк» на рішення Іршавського районного суду від 01 вересня 2020 року у справі № 301/1188/20 (Головуючий: Пітерських М.О.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.01.2011 року в сумі 135 421,56 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала із АТ КБ «ПриватБанк» заяву б/н від 19 січня 2011 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку складає між ОСОБА_1 та банком Договір про надання банківських послуг.
Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 5000 грн.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, зокрема, надав відповідачу кошти на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
ОСОБА_1 не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 31.03.2020 року її борг перед банком становить 334 045,78 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 126,44 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 328 019,34 грн.; пені в сумі 1900 грн.
Посилаючись на вказані обставини АТ КБ «Приват банк» просив задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Іршавського районного суду від 01 вересня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19 січня 2011 року у сумі 4 126 грн. 44 коп.
У решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" 2 102 грн. судових витрат.
Не погоджуючись із даним рішенням суду в частині відмови у стягненні сум АТ КБ «Приват Банк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позовних вимогах в оскаржуваній частині відсутні, так як банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув і суд знехтував принципами платності кредитного договору та наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та у цілому – порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави.
Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приват Банк» – Дурдинець Р.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_1 – адвоката Мешко В.І., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 19.01.2011 року, ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Розміру кредитного ліміту вказана анкета-заява не містить. Згідно відзиву відповідачки, розмір наданого їй кредиту становив 1000 грн.
Відповідач неналежно виконувала свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим, станом на 31.03.2020 року її заборгованість становить 334 045,78 грн. яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 126,44 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 328 019,34 грн., пені в сумі 1 900 грн.
При розгляді справи АТ КБ «Приват Банк» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором на загальну суму 135 421,56 грн., з яких 4 126,44 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 131 295,12 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками за період з 19.01.2011 року по 31.12.2018 року.
На підставу заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що підписана підписала із АТ КБ «ПриватБанк» заява б/н від 19.01.2011 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку складає між ОСОБА_1 та банком Договір про надання банківських послуг і приєднано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому наявні тарифи обслуговування 4 видів кредитних карток «Універсальна».
У матеріалах справи також наявний витяг з Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256.
Із Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, підписаної ОСОБА_1 19.01.2011 року, у відповідній графі не вбачається, який вид кредитної картки після ознайомлення із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, ОСОБА_1 просила їй надати і в результаті який вид кредитної картки нею було отримано.
Крім того, у Анкеті-заяві від 19.01.2011 року не вказано ні розміру відсоткової ставки, ні розміру неустойки та штрафних санкцій, ні порядку їх нарахування.
Доказів, що відповідач на момент підписання анкети-заяви та отримання кредитних коштів була ознайомлена саме з цією редакцією банківських документів до позову не надано.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в одному випадку АТ КБ «Приват Банк».
Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У заяві позичальника ОСОБА_1 від 19 січня 2011 року процентна ставка не заплачена.
Крім того, у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки(пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
АТ КБ «Приват Банк», пред`являючи вимоги про погашення заборгованості по кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, суму, яку фактично отримав в борг позичальник, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками.
При постановленні рішення, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що у підписаній ОСОБА_1 анкеті-заяві від 19.01.2011 року відсутня вказівка щодо конкретно запропонованої відповідачу редакції Умов та правил надання банківських послуг та тарифів АТ КБ «Приват Банк», які з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою і щодо будь-яких інших встановлених ним умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.
Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.
Доводи викладені в апеляційній скарзі, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ КБ «Приват Банк» залишити без задоволення.
Рішення Іршавського районного суду від 01 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення
Повний текст постанови складено – 11 лютого 2021 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой