ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 р.	Справа № 520/11412/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
представника позивача Головінова Б.В.
представника третьої особи Щербак Н.Б.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Харківський метрополітен" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 01.12.20 року по справі № 520/11412/2020
          за позовом     ОСОБА_1  
          до     Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області      третя особа     Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" 
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 14099344) №1039 від 11.03.2020 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 14099344) призначити та виплачувати ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ. починаючи з 11 березня 2020 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 14099344) при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період його роботи за професією машиніст електропоїзду (метрополітену) з 17.01.2003 по 09.06.2008 та з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 14099344) при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зарахувати до загального трудового стажу період його роботи з 01.03.1993 по 18.12.1993 роки.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ:14099344) виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з виплати пенсії за період з 11 березня 2020 року до моменту виплати поточної пенсії за рішенням Суду.
- допустити до негайного виконання рішення Суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 11 березня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах суми стягнення за один місяць.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ:14099344) подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що на його думку, відповідач відмовляючи в призначенні пенсії на пільгових умовах порушив його права, свободи та інтереси.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (код ЄДРПОУ 04805918, юридична адреса: вул. Різдвяна, 29, м. Харків, 61052) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 14099344) №1039 від 11.03.2020 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 14099344) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків суду у даній справі, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи за професією машиніст електропоїзду (метрополітену) з 17.01.2003 по 09.06.2008 та з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки та зарахувавши до загального трудового стажу період його роботи з 01.03.1993 по 18.12.1993 роки.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Третя особа, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги третя особа посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, в апеляційній скарзі представник Комунального підприємства "Харківський метрополітен" зазначає, що професія машиністи електропоїздів (метрополітену) в період з 16.01.2003р. по 17,03.2006р. була виключена зі Списку №1 згідно з постановою / КМУ від 16.01.2003р. № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових ) умовах», тому у позивача відсутнє право на пенсію на пільгових умовах відповідно і до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.
Апелянт звертає увагу, що у позивача відсутнє право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Крім того, проведеними на підприємстві атестаціями робочих місць умов праці машиністів електропоїздів (метрополітену) у 2003, 2008, 2013 р.р. не було підтверджено пільгове пенсійне забезпечення Позивача за Списком № 1.
Атестації робочих місць машиністів електропоїздів (метрополітену) проводилися на підприємстві без порушення строків встановлених для проведення чергової атестації, тобто не рідше одного разу на 5 років; у 1994р., 1999р., 2003р., 2008р., 2013р. у відповідності до п.4 Порядку №442.
Апелянт зазначає, що за результатами атестації в 1994р. та 1999р. було підтверджено Список №1, але з 01.12.1999р. змінено Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку ДСН 3.3.6.037-99. та Санітарні норми мікроклімату виробничих приміщень ДСН 3.3.6.042-99 у відповідності до яких було підвищено норму допустимості на робочому місті показників шуму та мікроклімату, за рахунок чого знизився клас та ступінь шкідливості Фактичних показників до норми.
Тому, при проведенні атестації в 2003р. при незмінності умов праці, сукупність показників шкідливості на робочому місці машиніста не досягла показників, при яких виникає право на пенсію за Списком №1.
Апелянт наголошує, що починаючи з 2003р. результати атестації робочого місця машиністів електропоїздів (метрополітену) не підтвердили Список №1.
Представник апелянта зазначає, що позивач у відповідності до п.6.6. Методичних рекомендацій був ознайомлений, з результатами проведених атестацій, що підтверджується його підписом у продовженнях до вказаних карт умов праці та підписами інших машиністів електродепо «Салтівське», проте у встановлений законом строк не оскаржив результати атестації робочих місць, до органу який здійснює контроль за якістю проведення атестацій, правильністю застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
На думку представника апелянта, є хибним висновок суду першої інстанції в рішенні від 26.11.2002р про те, що останньою проведеною атестацією КП «Харківський метрополітен» є атестація проведена в 1999 році, оскільки метрополітеном було надано докази проведення атестації умов праці робочого місця позивача в 2003р., в 2008 та в 2013 роках, які суд проігнорував. А умисне ігнорування судом першої інстанції доказів наданих метрополітеном на підтвердження своїх вимог і заперечень свідчить про порушення ним прав КП «Харківського метрополітену», як учасника у справі, через надання преваги доказам позивача в супереч нормам ст. 8 КАС України.
Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківський метрополітен", в якому зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. На підставі цього, Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 № 773. втратив чинність.
Згідно зі Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 посаду машиніста електропоїзда метрополітену не передбачено.
Відповідач зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, послуг, посад і професій при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чййні на період роботи особи.
Відповідач зауважує, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або, за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов прані за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих міст, за умовами праці після 21.08.92.
Відповідач звертає увагу, що до пільгового стажу роботи по Списку №1 який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються лише періоди роботи саме на тих посадах та відповідно но тих списків, які визначені у списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників ня пі лземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, чя йняті сть в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи, отже, оскільки період з 17.01.2003 по ,13.03.2006 року посада - машиніст електропоїздів (метрополітену) була виключена зі списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, даний період не зараховується до пільгового стажу.
Відповідач зауважує, що ані органи Пенсійного фонду, ані судові органи не мають повноважень доповнювати ці норми на свій розсуд, тлумачити, підмінювати та встановлювати інший порядок та умови підтвердження пільгового стажу та визначати інші умова Для встановлення права на призначення пенсії, ніж ті, які встановлені законодавцем.
Крім того, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 це наявність мати одночасно два фактори: наявність професії у Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення; результати атестації умов праці робочих місць, якими підтверджено право на пенсію за Списком №1.
Отже, оскільки з 14.03.2006 до Списку № 1 було внесено посаду машиніста електропоїзда (метрополітену), але при проведенні на підприємстві чергових атестацій робочих місць за умовами праці - машиністів електропоїздів (метрополітену) (2003, 2008, 2013, 2018 роках) не підтверджено Право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 у Головного управління відсутні законні підстави для зарахування позивачу період його роботи на посаді машиніста електропоїзду (метрополітену) з 14.03.2006 року по 24.06.2016р.до пільгового стажу за Списком №1.
Також, відповідач вважає, що позивач просив зарахувати до пільгового стажу за Сйиском№1 період його роботи за професією машиніст електропоїзду (метрополітену) з 17.01.2003 по 09.06.2008р та з 10.06.2008 по 24.06.2016р.- тобто Позивач у позові обмежив період роботи по 24.06.2016р. хоча ОСОБА_2 на підприємстві по теперішній час.
На думку відповідача, це обумовлено тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 професія машиніста електропоїзду (метрополітену) з 24.06.2016 року була знову виключена зі Списку №1 (період з 16.01.2003р по 17.03.2006р. професія машиніст електропоїзду (метрополітену) також була виключена зі Списку № 1 Постанова № 36 від 16.01.2003.), проте суд першої інстанціє не звернув увагу на цей факт.
Позивач також надав відзив до Другого апеляційного адміністративного суду в якому зазначає, що якщо чергова атестація була проведена з попущенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Позивач зазначає, що п.7 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затв. Постановою ЕМУ від 01.08.1992 №442 встановлено, що гігієнічні дослідження факторій виробничого середовища і трудового процесу проводяться лабораторіями, атестованими Держпраці і МОЗ в порядку (х0905-18 ), визначеному Мінсоцполітики разом з МОЗ.
Листом від 09.02.2018 №12.-12-11/02.01-12/1391 Головне управління Держпраці у Харківській області повідомляє, що згідно з Положенням про Головне управління Держпраці у Харківській області управління відповідно до покладених на нього завдань, здійснює контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Однак, на сьогодні відсутній нормативно-правовий акт, який би регулював порядок оцінювання якості проведення атестації, тобто відсутній Фактичний механізм реалізації зазначеного повноваження.
Позивач зауважує, що посилання КП «Харківський метрополітен» на листи та висновки Головного управління праці та соціального захисту населення ХДА є необгрунтованим, оскільки: контроль за якістю проведеної атестації покладається не на головне управління праці та соціального захисту населення, а на Державну службу України з питань праці.
Позивач звертає увагу, що з аналізу висновку від 30.06.2006 №08-13.3.3 випливає, що її результати необхідно врахувати при вирішенні питання про віднесення професії машиністів електропоїздів метрополітену до Списку №2, проте висновки не було враховано і професія машиністів електропоїздів метрополітену не була виключена зі Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. Постановою КМУ від 16.01.2003 №36.
Показники затверджені Дод. 4 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затв. Постановою Міністерства праці України N 41 від 1 вересня 1992 р. - є орієнтовними, а згідно п.4.4. вказаних методичних рекомендацій оцінка умов праці при наявності двох і більше шкідливих і небезпечних виробничих факторів здійснюється за найвищим класом і ступенем, тобто за списком №1.
Дод.4 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затв. постановою Міністерства праці України N 41 від 1 вересня 1992 р. встановлено, що орієнтовні показники може бути використано при встановленні дострокових пенсій за рахунок коштів підприємств.
Позивач зауважує, що за результатами замірів у картках умов праці 2003 році підтверджено, що діючі умови праці відповідають Списку №1 та збережено гарантію - пенсійне забезпечення за списком №1 (розділ V), про що напряму зазначено у вказаних картках.
На думку позивача, законодавством України не встановлено механізму контролю за проведенням атестації роботодавцем, у 2004,2009 році КП «Харківський метрополітен» зверталися до Міністерства транспорту України (розпорядження №1 від 08.01,2004, наказ №94 від 09.02.20091, проте за результатами розгляду вказаних документів професія машиніст електропоїзду метрополітену не було внесена по Списку №2, а залишалася в Списку №1 по 24.06.2016. Професію машиністів електропоїзду метрополітену взагалі було виключено зі Списку №1 з 25.06.2016 Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 р. № 461. Позивач свої позовні вимоги обмежив періодом роботи по 24.06.2016.
Законодавством України не встановлена можливість роботодавця самостійно відносити ту чи іншу професію до відповідного Списку, обов`язок роботодавця провести атестацію робочого місяця, відповідні заміри та внести їх до карти умов праці, затвердити наказ, перелік атестованих робочих місць.
Позивач наголошує, що відносити ту чи іншу професію до Списку М2 у КП «Харківський метрополітен» немає права, це повноваження КМУ, який затверджує Списки пільгових професій, оскільки основна мета атестації робочих місць полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник третьої особи підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , працює машиністом електропоїзда (метрополітену) з 01.12.1994 року по теперішній час на Комунальному підприємстві «Харківський метрополітен».
11 березня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії та надав пакет необхідних документів.
Рішенням №1039  від 11.03.2020 відповідач відмовив позивачеві в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 у зв`язку з нібито відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. В своїй відмові відповідач зазначає, шо позивач має пільгового стажу 8 років 1 місяців 16 днів.
Позивач з такими рішенням відповідача не погоджується, вважає відмову в призначенні йому пільгової пенсії протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-позивачу є протиправним, та для повного та ефективного захисту прав позивача необхіжно вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків суду у даній справі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. а ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах .
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773 внесені зміни і доповнення до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме підпункт «а» підрозділу 1 розділу XXI «Транспорт» після позиції 1200100а-12180 доповнено позицією 1200100а-14409 такого змісту: « 1200100а-14409 Машиністи електропоїздів метрополітену».
В подальшому Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком пільгових умовах»:
а) затверджені: Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
б) визнані такими, що втратили чинність: Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162  та  Постанова Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773.
До Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», позиція «Машиністи електропоїздів метрополітену» не внесена.
Саме з відсутністю професії «Машиніст електропоїздів метрополітену» у Списку №1, затвердженому в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, відповідач пов`язує втрату позивачем права на врахування стажу його роботи машиністом електропоїзду метрополітену як пільгового для призначення пенсії за Списком №1 з 2003 року.
Відповідно до рішення Національної служби посередництва і примирення від 11.07.2005 № 05-07-05 Про колективний трудовий спір між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України Кабінету Міністрів України рекомендовано виконати пункт 1 рішення примирної комісії по вирішенню колективного трудового спору між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України від 10.02.2005 року: « 1. Задовольнити вимогу машиністів електропоїздів метрополітенів України: «відновити професію «машиніст електропоїздів метрополітену» в Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36».
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 № 276 внесені зміни до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Підрозділ «Транспортні послуги" зазначеного Списку доповнено позицією - «Машиністи електропоїздів (метрополітену)».
До 01.04.2006 Міністерству транспорту та зв`язку разом з Міністерством охорони здоров`я запропоновано розробити методику проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену). А також забезпечити проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену) державних підприємств «Дніпропетровський метрополітен» і «Харківський метрополітен», а разом з Київською міськдержадміністрацією - на комунальному підприємстві «Київській метрополітен» і подати Мінпраці та соціальної політики до 01.07.2006.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом № 383 від 18.11.2005 Міністерства праці та соціальної політики України при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки Постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 року №276) робота машиністом електропоїзду (метрополітену) віднесена до Списку №1, то позивач працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1, а тому до пільгового стажу позивача зараховується весь період роботи на посаді машиніста електропоїзда (метрополітену) незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
Отже, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці, при цьому за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання, підтвердження трудового стажу може здійснюватися органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
З матеріалів справи вбачається, що трудова книжка позивача містить в собі записи - відомості щодо характеру роботи позивача, також відповідачу надавалися уточнюючі довідки №08-28/113 від 26.02.2020. №08-28/114 від 26.02.2020, №08-28/115 від 26.02.2020, №63/18.01-07 від 17.03.2020, видані КП «ХМ», згідно яких позивач працював повний робочий день за професією машиніст електропоїзда (метрополітену) з 01.12.1994 по сьогодні.
Колегія суддів зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Відповідно п.4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах ( затв. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005383, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731 ) результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умові характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Основна ж мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Судом першої інстанції встановлено, що первинна атестація робочого місця позивача проводилась в 1994 році, за наслідками чого було видано наказ Харківського метрополітену від 24.11.1994 року № 129 «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці», в подальшому атестація проводилась в 1996-1997 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену № 51 від 09.04.1997 року «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці», яким внесені зміни та доповнення до наказу від 24.11.1994 року № 129, в подальшому повторна атестація робочих місць проводилась в 1999 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену № 214 від 07.12.1999 року «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць, проведеної в 1999 році».
З матеріалів справи, зокрема з карток умов праці вбачається, що позивач працював в особливо шкідливих та важких умовах праці. Відповідно замірів факторів виробничого середовища і трудового процесу умови праці докорінно з 1999 року, тобто з моменту проведення останньої атестації, не змінювалися. По показникам робоче машиніста електропоїзду машиніста належить вважати з особливо шкідливими та важкими умовами праці.
Згідно р.II п.1.1. гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України 08.04.2014 № 248: 3 клас (шкідливі умови праці) - умови, що характеризуються такими рівнями шкідливих виробничих факторів, які перевищують гігієнічні нормативи та здатні чинити несприятливий вплив на організм працівника та/або його нащадків.
За результатами замірів, що містяться в картах умов праці позивача, йому постійно надавалися пільги та компенсації, які надаються працівникам, що працюють в особливо шкідливих умовах праці, робота в яких дає право на призначення пенсії за Списком №1, а саме виплачувалася надбавка за умови праці 16% та надавалися додаткові дні відпустки (7 днів) за кількість відпрацьованих днів за ОШУП-1 (особливо шкідливі умови праці за Списком №1).
Отже, колегія суддів доходить висновку, що згідно законодавства України та карток умов праці позивач працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1.
Таким чином, періоди з 17.01.2003 по 09.06.2003, з 10.06.2008 по 24.06.2016 мають бути зараховано до Списку №1.
Зазначене підтверджується не лише картками умов праці, а також довідками вкладеннями до трудової книги НОМЕР_2 , наказом №129 від 24.11.1994, наказом №214 від 07.12.1999, наказом №124 від 08.04.2004, наказом №64 від 2014.
Наказами ДП «Харківський метрополітен» від 24.11.1994 №129 та від 07.12.1999 №214 затверджені пільги і компенсації працівників метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці, проведеної в 1994 та в 1999 році.
Колегією суддів встановлено, що на підставі попередньо проведених атестацій та досліджень умов праці по теперішній час, позивач отримує доплату до тарифних ставок або посадових окладів та додаткову відпустку за роботу в особливо шкідливих умовах праці, що дають право на призначення пенсії за Списком №1.
З матеріалів справи вбачається, що позивач з 01.12.1994 працює в особливо шкідливих умовах праці, повний робочий день, за професією машиніста електропоїзда (метрополітену), яка надавала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та отримує надбавку за шкідливі умови праці, йому надаються додаткові дні відпустки за кількість відпрацьованих днів за особливо шкідливими умовами праці.
Отже, вбачається факт перебування ОСОБА_1 посаді повний робочий день та виконання ним робіт, що містяться у Списку № 1 повний робочий день, а також, документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає в наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, які не змінювались з моменту проведення останньої атестації у 1999 році та наявним в матеріалах справи карткам умов праці.
Колегія суддів, звертає увагу, що відповідач ані у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії, ані у відзиві на позов, не наводив відповідних посилань відносно свого висновку, що пільговий стаж позивача за наданими для призначення пенсії документами є недостатнім, оскільки у даному випадку відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також пунктами 1, 2, 17, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Таким чином, колегія судідв погоджується з висновком суду першої інстнції, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу вказаним вимогам не відповідає, а тому, позовна вимога підлягає задоволенню шляхом його скасування, а відновлення порушеного права позивача суд вбачає шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 період роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 09.06.2003, з 10.06.2008 по 24.06.2016.
Щодо доводів про зарахування до загального трудового стажу позивача період роботи  з 01.03.1993 р. по 18.12.1993 р. колегія суддів зазначає наступне. 
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовляючи у зарахуванні до загального трудового стажу позивача період роботи з 01.03.1993 р. по 18.12.1993 р. посилався на те,  що запис у трудову книжку внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме відсутня печатка підприємства на записі про звільнення.
Проте позивачем на підтвердження трудового стажу були надані уточнені довідки №08-28/214 та №08-28/215 від 09.04.2020 року, копії яких наявні у матеріалах справи.
Отже, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для ефективного відновлення порушеного права необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення відповідача про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-позивачу є протиправним, та для повного та ефективного захисту прав позивача необхіжно вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків суду у даній справі.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 року по справі № 520/11412/2020 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог Комунального підприємства "Харківський метрополітен".
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківський метрополітен"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 року по справі № 520/11412/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва