Постанова 
Іменем України 
26 січня 2021 року
м. Київ
справа № 461/707/18
провадження № 61-1841св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,               
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
особи, рішення, дії яких оскаржуються - державний виконавець Галицького відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції в Львівській області Барнич В. М., начальник Галицького відділу  Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції в Львівській області Зорена П. І.,
зацікавлена особа (боржник) - кредитна спілка «Християнська злагода»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова в складі судді Городецької Л. М. від 10 квітня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду в складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В. від  12 вересня 2019 року,
ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2018 року ОСОБА_1   звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців по виконанню рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2015 року.
В обгрунтування скарги посилається на те, що у провадженні старшого державного виконавця Галицького  ВДВС м. Львова НТУЮ у Львівській області перебував виконавчий лист № 461/10615/14-ц від 01 лютого                       2016 року, виданий на виконання рішення Галицького районного суду                         м. Львова від 09 грудня 2015 року у справі про стягнення з КС «Християнська злагода» на його користь боргу у сумі 34 677,25 грн (виконавче провадження ВП № 53164982). Зазначає, що постановою від 27 грудня 2017 року виконавцем повернуто йому виконавчий документ, у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Зазначає, що постанова державного виконавця є незаконною, оскільки він не вчинив жодної виконавчої дії щодо розшуку майна боржника. У порушення вимог статей 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем несвоєчасно надіслано стягувачу документ виконавчого провадження, зокрема, постанова про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2016 року надіслана 24 грудня 2016 року, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачу 18 січня 2018 року. 
Просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Галицького ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області               Барнича В. М. від 27 грудня 2017 року про повернення стягувачу виконавчого документа № 461/10615/14-ц, виданого 01 лютого 2016 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з КС «Християнська злагода» на його (заявника) користь заборгованості в розмірі 34 677,35 грн (виконавче провадження ВП № 36164982); визнати незаконною бездіяльність та дії державного виконавця  Галицького ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області  Барнича В. М. в частині невчинення в повному обсязі виконавчих дій, які призвели до невиконання вищевказаного рішення суду, а також в частині винесення постанови про  повернення виконавчого документу стягувачу від 27 грудня 2017 року та несвоєчасного відкриття виконавчого провадження; визнати незаконною  бездіяльність начальника Галицького ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Зорени П. І. при здійсненні контролю за діями державного виконавця у виконавчому провадженні                     № 53164982 від 22 грудня 2016 року згідно виконавчого листа                                            № 461/10615/14-ц від 01 лютого 2016 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з КС «Християнська злагода» на його користь заборгованість в розмірі 34 677,25 грн.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що державним виконавцем вчинено усі необхідні дії з метою належного виконання виконавчого провадження.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2019 року залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Апеляційний суд погоджуючись з висновками місцевого суду зазначив про те, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв у відповідності до вимог закону, його дії були направлені на виконання судового рішення.
Узагальнені доводи вимог касаційної скарги
У січні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня                   2019 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем Барнич В. М. під час вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №53164982 жодної виконавчої дії на виконання Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2015 року не було вчинено. Начальником Галицького ВДВС                  м. Львів ГТУЮ в Львівській області Зорена П. І. не було вжито заходів щодо усунення порушень, допущених державним виконавцем Барничем В. М. під час вчинення виконавчих дій і належний контроль за реєстрацією виконавчих листів не здійснювався.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 461/707/18 з Галицького районного суду м. Львова.
Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
В Галицькому ВДВС м. Львів на виконанні перебувало зведене виконавче провадження № 51395701 про стягнення з КС «Християнська злагода» на користь фізичних, юридичних осіб та держави, що включало в себе 181 виконавче провадження на загальну суму 18 941 277,98 грн. У це зведене виконавче провадження було включено виконавче провадження                                   № 53164982 з виконання виконавчого листа № 461/10615/14-ц від 01 лютого 2016 року, що видав Галицький районний суд м. Львова про стягнення з                  КС «Християнська злагода» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 34 677,35 грн.
22 грудня 2016 року державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львів у порядку статей 3, 19, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження № 53164982 та долучено його до зведеного виконавчого провадження.
При виході на територію державним виконавцем встановлено що боржник за адресою: АДРЕСА_1 не знаходиться. Майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено. 
Державним виконавцем скеровано запити в реєструючі органи з метою встановлення майнового стану боржника.
17 червня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів і скеровано її у ПАТ «Креді Агріколь Банк».
29 червня 2016 року на адресу Галицького ВДВС м. Львів, надійшла відповідь ПАТ «Креді Агріколь Банк» з повідомленням про те, що постанова про арешт коштів боржника від 17 червня 2016 року не підлягає виконанню у зв`язку із тим, що рахунки боржника закрито в установі банку.
01 липня 2016 року державним виконавцем скеровано запит у ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником. Згідно відповіді ДПС України рахунків за КС «Християнська злагода» не числиться.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно інформація про зареєстроване майно відсутня.
Згідно відповіді відділу Держземагенства у м. Львові за боржником не зареєстровано земельних ділянок у м. Львові, м. Винники, смт. Брюховичі, смт Рудно.
25 квітня 2017 року державним виконавцем було скеровано подання в Галицький районний суд м. Львова про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України. На основі цього подання 06 червня 2017 року Галицьким районним судом м. Львова було винесено ухвалу про тимчасове обмеження керівника КС «Християнська злагода» ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.
Також в рамках зведеного виконавчого провадження державним виконавцем було скеровано подання про притягнення до кримінальної відповідальності керівника КС «Християнська злагода» у Галицький відділ поліції ГУНП у Львівській області.
27 грудня 2017 року державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львів на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (відсутність у боржника майна на яке можливо звернути стягнення).
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно із частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною другою статті 36 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець організовує розшук майна боржника шляхом подачі запитів до відповідних органів, установ або шляхом проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо в боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок судів про відсутність правових підстав для задоволення скарги на бездіяльність державного виконавця, оскільки останній з метою виконання відповідного рішення суду здійснив усі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями.
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від  12 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               М. Є. Червинська
 
                                                                                                       С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                        В. М. Коротун