УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 березня 2021 року
м. Київ
справа №  195/1752/20
провадження № 51 – 1200 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Томаківського  районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року, 
встановив:
Як вбачається з матеріалів провадження ухвалою слідчого судді Томаківського  районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність відповідальних осіб Томаківського відділення Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 ухвалу місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі   ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку, просить скасувати ухвали місцевого та апеляційного судів.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня                  2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа                           № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно із положеннями ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПКсуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Томаківського  районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                       ОСОБА_2                          ОСОБА_3