ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3452/21 Справа № 191/208/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гречко Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
       В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що він працює машиністом- інструктором в структурному підрозділі Синельниківського локомотивного депо Регіональної філії «Придніпровської залізниці» АТ «Українська залізниця».
       У відповідності до ст.21 КЗпП України між ОСОБА_1 та Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» була укладена угода, за якою ОСОБА_1 зобов`язався виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства зобов`язується виплачувати заробітну плату і забезпечити умови праці, необхідні для виконання роботи, передбаченні законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
       14 жовтня 2019 року позивачем було виявлено, що на тепловозі серії ЧМЕЗ № 1478 під керуванням машиніста тепловоза ОСОБА_2 при виконанні маневрової роботи по станції Синельникове-1 було допущено перевитрати дизельного палива в кількості 30 кг, шляхом не внесення ЦОТО 35 хвилин технічних операцій, які до розрахунку витрат дизельного пального не були враховані.
       Позивачем в повному обсязі були виконані свої посадові обов`язки, щодо контролю за роботою локомотивних бригад. Машиніст ОСОБА_2 не зміг обґрунтовано пояснити перевитрати дизельного пального у кількості 23,5 кг, ним було порушено вимоги п.3.12 «Інструкції локомотивних бригад» ЦТ-0106, затвердженої наказом Укрзалізниці № 876 ЦЗ від 22.11.2004 року, щодо використання паливно-енергетичних ресурсів.
        ОСОБА_1 виявив порушення з боку локомотивної бригади, що свідчить, про належне виконання своїх посадових обов`язків щодо контролю за роботою локомотивних бригад.
       Однак, 23 жовтня 2019 року начальник депо ОСОБА_3 видав наказ № 64/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників депо», притягнув до дисциплінарної відповідальності машиніста тепловоза ОСОБА_2 і ОСОБА_1 - оголосив догани.
       Позивач із зазначеним наказом не згоден, просить його скасувати, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він діяв у відповідності до вимог своєї посадової інструкції, також вважає неприпустимими і такими, що суперечать Конституції України ( 254к/96-ВР), будь-які спроби роботодавця звузити обсяг чи зміст існуючих законодавчих норм, які стосуються найманих працівників, обмежити чи скасувати соціальні правові гарантії, зокрема щодо їх працевлаштування, режиму праці, звільнення, державної підтримки, соціального захисту.
       При застосуванні дисциплінарного стягнення до позивача, згідно до наказу № 63 від 21.05.2018 року попередньо не проводилась, оперативна нарада, відповідно до вимог Галузевої угоди Колективного договору між Державною адміністрацією залізничного транспорту та профспілками, а саме: п. 3.1.10. на оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку у роботі працівників, запрошувати представника профспілки, членом якої є цей працівник; відповідно до п. 2.2.6 колективного договору не розглядалась на оперативних нарадах випадки браку у роботі, чи порушення трудової дисципліни без представника профкому (цехкому), профспілкової організації якого є цей працівник. Матеріали по оперативній нараді надавати в профком для ознайомлення не пізніше, ніж за дві години до початку наради.
       Позивач вважає, що відповідачем не було дотримано порядку застосування дисциплінарного стягнення.
       Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд скасувати наказ №64/С від 23.10.2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників депо» у частині, щодо оголошення догани машиністу-інструктору ОСОБА_1 . 
       Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволено у повному обсязі.
       Скасовано наказ №64/с від 23 жовтня 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників депо» в частині щодо оголошення догани машиністу-інструктору ОСОБА_1 .
       Вирішено питання щодо судового збору.
Не погодившись з рішенням суду, Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 при ознайомленні з наказом, відповідно до яких ОСОБА_1 не згоден з встановленою нормою витрат дизельного палива на маневрову роботу в кількості 11,5 кг/год, а також з тим, що згідно усної вказівки ТЧМІ з теплотехніки при розрахунку норми витрат до обліку береться тільки година гарячого простою. Таким чином, апелянт вважає, що ОСОБА_1 не згоден організовувати роботу, яка закріплена за ним та контролювати виконання працівниками своїх посадових обов`язків. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює машиністом-інструктором в структурному підрозділі Синельниківського локомотивного депо Регіональної філії «Придніпровської залізниці» АТ «Українська залізниця».
       14 жовтня 2019 року позивачем було виявлено, що на тепловозі серії ЧМЕЗ № 1478 під керуванням машиніста тепловоза ОСОБА_2 при виконанні маневрової роботи по станції Синельникове-1 було допущено перевитрати дизельного палива в кількості 30 кг, шляхом не внесення ЦОТО 35 хвилин технічних операцій, які до розрахунку витрат дизельного пального не були враховані.
       23 жовтня 2019 року начальник депо ОСОБА_3 видав наказ № 64/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників депо», притягнув до дисциплінарної відповідальності машиніста тепловоза ОСОБА_2 і ОСОБА_1 - оголосив догани.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки роботодавцем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку в діях або бездіяльності позивача, зокрема вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
       Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.
       Трудова дисципліна – це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
       Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.
       Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення
       Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
       Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
       Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
       Разом з тим саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
       Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
       Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.
       Саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
       Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи встановлено, що роботодавець не виконав обов`язок з надання доказів наявності фактів винного вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
       Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що з боку машиніста-інструктора в структурному підрозділі Синельниківського локомотивного депо Регіональної філії «Придніпровської залізниці» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 відсутні порушення або неналежне виконання трудових обов`язків, так, як він діяв в межах своїх посадових обов`язків, а саме здійснював контроль за роботою локомативних бригад, внаслідок чого ним було виявлено порушення вимог п.3.12 «Інструкції локомотивних бригад» ЦТ-0106, затвердженої наказом Укрзалізниці № 876 ЦЗ від 22.11.2004 року щодо використання паливно-енергетичних ресурсів. 
       Оцінивши докази, подані сторонами, з урахуванням встановлених обставин та з огляду на вказані норми матеріального права, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, що дають підстави в своїй сукупності дійти висновку про правомірність накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суду не надано, а саме по собі надані пояснення при ознайомленні з наказом, що ОСОБА_1 не згоден з встановленою нормою витрат дизельного палива на маневрову роботу в кількості 11,5 кг/год, а також з тим, що згідно усної вказівки ТЧМІ з теплотехніки при розрахунку норми витрат до обліку береться тільки година гарячого простою, не може бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за недоведеністю самого факту порушення.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.
       З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач як роботодавець не довів невиконання позивачем покладених на неї посадових обов`язків, не надав доказів того, що при виконанні позивачем своїх обов`язків мав місце дисциплінарний проступок, не зазначив достатніх доказів, що дають підстави в своїй сукупності дійти висновку про правомірність накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
       Відповідно до ст. 375 ЦКП України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» — залишити без задоволення.
       Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року — залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: