22-з/804/25/21 
                                                                                265/3810/20 
                                               
                                                                            Єдиний унікальний номер 265/3810/20
                                                                        Номер провадження 22-з/804/25/21

ПОСТАНОВА
І м е н е м   У к р а ї н и
(додаткова)

25 лютого 2021 року Донецький апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                головуючої Биліни Т.І.,
                                суддів  Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.,
розглянувши клопотання адвоката Ганенко Романа Андрійовича, який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля та стягнення компенсації, -

в с т а н о в и в :

11 червня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в подальшому було уточнено до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля та стягнення компенсації.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка разом із матеріалами справи 13.10.2020 року надійшла до апеляційного суду.
Постановою Донецького апеляційного суду від 10 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишено без задоволення. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 вересня 2020 року - залишено без змін.
11 лютого 2021 року адвокат Ганенко Р.А., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до Донецького апеляційного суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500грн. 
Заява мотивована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу зазначалось, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивачка очікує понести в зв`язку із розглядом справи в апеляційному суді, орієнтовно складає 5000грн. Також у відзиві зазначалось, що відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України докази на підтвердження розміру фактично понесених судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення по даній справі. Заява аналогічного змісту була проголошена представником позивачки в судових дебатах. Фактичний розмір витрат позивачки ОСОБА_1 , пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги по даній справі, склав 4500грн. Факт оплати позивачкою ОСОБА_1 наданої професійної правничої допомоги та зв`язок наданої правничої допомоги із розглядом даної справи підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги від 11.01.2021 року №11/01, актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги №01/21 від 10.02.2021 року, виписками з банківського рахунку адвокатського бюро «Романа Ганенко» за 11.01.2021 рік та 10.02.2021 рік. Правова допомога по даній справі у Донецькому апеляційному суді надавалась позивачці безпосередньо адвокатом Ганенко Р.А., шляхом участі в судовому засіданні, що підтверджується ордером серії АІ №1079099 (оригінал надавався до відзиву на апеляційну скаргу), поданими заявами по суті справи та клопотаннями з процесуальних питань. 
Згідно  п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України  суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.  
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката,  несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Положеннями п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Відповідно до частин першої та другої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
З позовної заяви вбачається, що позивач навела орієнтовний розрахунок судових витрат
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання-відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
15 січня 2021 року адвокат Ганенко Р.А., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивачка очікує понести в зв`язку із розглядом справи в апеляційному суді, складає 5000грн (в тому числі 5000грн. витрати на професійну правничу допомогу), докази на підтвердження розміру фактично понесених судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення по даній справі, відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України. (а.с.181-184)
Згідно копії акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги за договором 11/01 від 11.01.2021 року клієнт, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, прийняв надані послуги, вартість яких дорівнює сумі 4500грн., та складаються з: 1) ознайомлення зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_2 та іншими документами – 1000грн.; 2) усного консультування клієнта з питань предмету спору – 500грн.; 3) підготовки відзиву на апеляційну скаргу, та його надсилання суду і іншим учасникам справи – 1750грн.; 4) підготовка клопотання від 18.01.2021 року та надсилання його копії до Донецького апеляційного суду та іншим учасникам справи – 500грн.; 5) представництво інтересів клієнта у Донецькому апеляційному суді (участь у судовому засіданні 10.02.2021 року) – 750грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
З матеріалів справи та акту приймання-передачі від 10.02.2021 року наданої правової (правничої) допомоги вбачається, що всі види правничої допомоги адвоката Ганенко Р.А. пов`язані зі справою № 265/3810/20.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги, відповідно до статті 19 Закону Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
19 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав до Донецького апеляційного суду заяву, в якій зазначив, що клопотання адвоката Ганенко Р.А. не підлягає задоволенню, оскільки до суду зобов`язана звернутися особисто ОСОБА_1 , до клопотання повинні бути долучені оригінали з мокрими печатками банка про перерахування грошей, а не копії за підписом адвоката. Крім цього, два платежу на загальну суму 2000грн, здійснені вже після того як суд апеляційної інстанції прийняв рішення. Тому, просить його заяву прийняти до уваги при розгляді клопотання адвоката Ганенко Р.А.
Колегія суддів доводи заяви ОСОБА_2 не приймає до уваги,  оскільки положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вище перелічені докази були надані до суду апеляційної інстанції, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
За таких обставин витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 4500 грн, оскільки ця сума підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі № 265/3810/20 та заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України.
Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним прийняти додаткову постанову, якою клопотання адвоката Ганенко Романа Андрійовича, який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 задовольнити та відшкодувати їй 4500грн. витрат на професійну правничу допомогу, стягнувши вказані суми з ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 374  ЦПК України, апеляційний суд
у х в а л и в:
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,  який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції  в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:        Т.І. Биліна

Судді:         С.А. Зайцева

                                                                                                      О.М. Пономарьова