УХВАЛА

11 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 540/1481/19
адміністративне провадження № К/9901/3937/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.
перевірив касаційну скаргу Державної Фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2020 року в справі № 540/1481/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, за участі третьої особи - Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 18 червня 2019 року № 1053-о про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Херсонській області Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та податкової міліції ДФС України за підпунктом "г" (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;
- поновити ОСОБА_1 в податковій міліції ДФС України на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Херсонській області Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.  Севастополі та податкової міліції ДФС України з 19 червня 2019 року;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
25 жовтня 2019 року рішенням Херсонського окружного адміністративного суду, залишеним без постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20  березня 2020 року, позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України від 18.06.2019 № 1053-о "Про звільнення ОСОБА_1 ".
Поновлено ОСОБА_1 в податковій міліції Державної фіскальної служби України на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Херсонській області Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та податкової міліції Державної фіскальної служби України з 19.06.2019.
Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.06.2019 по 25.10.2019 включно у розмірі 40 150 (сорок тисяч сто п`ятдесят) грн. 80 коп. з відрахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 в податковій міліції Державної фіскальної служби України на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Херсонській області Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.  Севастополі та податкової міліції Державної фіскальної служби України з 19.06.2019.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць у розмірі 9368 (дев`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 52 коп. з відрахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.
Стягнуто з Державної фіскальної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Державною Фіскальною службою України подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 04  січня  2021 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню рішення, зокрема судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є протиправність звільнення ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Херсонській області Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та податкової міліції ДФС України за підпунктом "г" (через скорочення штатів) п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Позивач не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, слідчі і дізнавачі, керівники, заступники керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, їх апаратів та самостійних структурних підрозділів, керівники, заступники керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва або Севастополя, керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, міста республіканського в Автономній Республіці Крим або обласного значення, району в місті, міста районного значення.
Оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, відповідачем у касаційній скарзі не наведено наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не наведено наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті    328, пунктом 1 частини першої статті    333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної Фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2020 року в справі №    540/1481/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, за участі третьої особи - Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В.  Шевцова
Судді                                                                                          Н.А. Данилевич
 В.Е. Мацедонська