УХВАЛА

19 лютого 2021 року     
Київ
справа № 803/521/17
адміністративне провадження № К/9901/4036/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі № 803/521/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення пені,
ВСТАНОВИВ:
05.02.2021 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС, скаржник), направлена до суду поштою 03.02.2021.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній формально зазначено підставу для оскарження судових рішень в касаційному порядку - пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Скаржник зазначає, що правовідносини у справі є такими, що потребують формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки наявні висновки Верховного Суду України, але відсутні висновки Верховного Суду по даній категорії справ. 
При цьому, скаржник не зазначає обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених КАС України при оскарженні судових рішень на цій підставі, а саме: - 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Крім того, зазначаючи, що у подібних правовідносинах наявні висновки Верховного Суду України, ГУ ДПС їх не наводить і не обґрунтовує неможливість їх застосування. При цьому, про необхідність врахування висновків Верховного Суду України свідчить зміст підпункту 8 пункту 1 Перехідних Положень КАС України. Про це також зазначав Верховний Суд у постанові від 11.06.2020, направляючи цю справу на новий розгляд.
Крім того, питання стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість було предметом неодноразового розгляду в тому числі і Верховним Судом, однак зміст касаційної скарги не дає можливості встановити, питання щодо застосування норм матеріального права ГУ ДПС вважає невирішеним і таким, що викликає складнощі у судовій практиці.
Більш того, розгляд цієї справи судами попередніх інстанцій відбувся повторно після скасування судових рішень в касаційному порядку і направлення справи на новий розгляд. У постанові від 11.06.2020 Верховний Суд зазначив, що твердження контролюючого органу про неможливість своєчасного бюджетного відшкодування суми ПДВ через ненадходження узагальненої інформації щодо обсягів бюджетного відшкодування ПДВ від вищестоящих органів є необґрунтованими, оскільки недотримання вимог Порядку з боку відповідача стосовно неотримання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування ПДВ не повинно порушувати права та інтереси платника податків.
Під час нового розгляду справи додаткова оцінка таким доводам ГУ ДПС не надавалася, однак, у касаційній скарзі ГУ ДПС наводить мотиви на спростування висновків судів, що необхідною умовою формування висновку та направлення його до Державної казначейської служби є надходження з центрального органу державної податкової служби відповідно узагальнених матеріалів та узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
Зазначене свідчить про формальний підхід скаржника до оформлення касаційної скарги.
Враховуючи, що скаржник підтверджує наявність висновків Верховного Суду України у подібних правовідносинах, наведене скаржником обґрунтування в тому числі й щодо порядку розрахунку кількості днів прострочення, не є достатнім для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Про формальний підхід скаржника до оформлення касаційної скарги також свідчить і та обставина, що аналогічну за змістом касаційну скаргу ГУ ДПС вже подавало але із зазначенням іншої підстави для касаційного оскарження судових рішень (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України). Верховний Суд ухвалою від 18.01.2021 її повернув на підставі пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, надав скаржникові вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині визначення підстав для касаційного оскарження судових рішень.
Формальна зміна ГУ ДПС пункту 4 на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України при збереженні змісту доводів касаційної скарги не свідчить про усунення недоліків вперше поданої касаційної скарги, наявність яких стала підставою для її повернення.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі № 803/521/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення пені - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  М.М. Гімон