П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 522/18591/20	
Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 27 листопада 2020 року по справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Гвінеї ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:
23.10.2020 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (надалі – позивач, ГУ ДМС) звернулось до суду з адміністративним позовом до громадянина Гвінеї ОСОБА_1 (надалі – відповідач), в якому просило продовжити строк затримання відповідача на 6 місяців до 07.05.2021 року з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
В обґрунтування позову було зазначено, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 07.11.2019 року відповідач був затриманий з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 06.05.2020 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2020 року по справі №522/6738/20 задоволено позов ГУ ДМС України в Одеській області до відповідача про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, продовжено строк затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на 6 місяців до 07.11.2020 року. Позивач зазначає, що на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, у зв`язку з тим, що до теперішнього часу відсутня інформація щодо підтвердження ідентифікації громадянина, а тому просить продовжити строк затримання відповідача ще на 6 місяців до 07.05.2021 року. 
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 27.11.2020 року відмовлено в задоволенні позову. 
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, ГУ ДМС подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ще 10.09.2015 року, тобто більше ніж п`ять років тому, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області прийняло відносно відповідача рішення про примусове повернення в країну походження та було зобов`язано відповідача самостійно залишити територію України у термін до 24.09.2015 року.
В зв`язку із невиконанням відповідачем рішення про примусове повернення, рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 07.11.2019 року по справі №522/18928/19 було задоволено позов ГУ ДМС про примусове видворення відповідача за межі України, а рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 07.11.2019 року по справі №522/18929/19 відповідач був затриманий з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 06.05.2020 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 року апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 року по справі №522/18929/19 залишено без змін.
Судове рішення про затримання відповідача було обґрунтовано, зокрема, тим, що з наявної в матеріалах справи копії паспорта відповідача вбачається відмітка про прийняте рішення від 10.09.2015 року щодо його примусового повернення, тобто відповідач був обізнаний про наявність рішення від 10.09.2015 року про примусове повернення його в країну походження у термін до 24.09.2015 року. З огляду на факт проживання відповідача на території України без документів на право проживання, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, враховуючи відсутність у відповідача належного паспортного документу для виїзду з території України (оскільки вказаний паспорт втратив чинність) та невиконання ним добровільно рішення про примусове повернення в країну походження, суд констатував наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення за межі території України.
В подальшому рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2020 року по справі №522/6738/20 продовжено строк затримання громадянина відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на 6 місяців до 07.11.2020 року. 
Судове рішення про продовження строку затримання відповідача на 6 місяців до 07.11.2020 року обґрунтовано неможливістю забезпечення примусового видворення через відсутність інформації щодо підтвердження факту належності відповідача до громадянства Гвінеї та неможливістю документування його сертифікатом на повернення в країну походження. 
23.10.2020 року ГУ ДМС повторно звернулась з позовом про продовження строку затримання відповідача на 6 місяців до 07.05.2021 року з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України., обґрунтовуючи необхідність у прийнятті такого рішення тим, що від уповноважених органів Республіки Гвінея не надходили відповіді на запити позивача щодо надання допомоги в ідентифікації та документуванні особи, яка назвалась громадянином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в свою чергу унеможливлює документування відповідача сертифікатом на повернення в країну походження та виконання рішення про його примусове видворення за межі України. 
Відмовляючи у задоволенні такого позову, суд першої інстанції виходив з того, що 26.11.2020 року відповідач був звільнений з Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, і станом на час розгляду справи 27.11.2020 року відповідач не затриманий, місце його перебування та проживання не відомі, а тому не вбачаються обставини, які передбачені ч.13 ст.289 КАС України і за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства та забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, що вказує на відсутність правових підстав для задоволення позову про продовження строку затримання відповідача.
Колегія суддів вважає, що сам факт звільнення відповідача з Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, не є тією обставиною, яка автоматично виключає наведені ГУ ДМС причини неможливості ідентифікації відповідача та забезпечення примусового видворення.
Однак вирішення адміністративним судом в порядку ст.289 КАС України питання про продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства в пунктах їх тимчасового перебування можливо лише в тому випадку, якщо такі особи фактично перебувають в таких пунктах на підставі відповідних судових рішень про їх затримання. 
Так, частинами 11 та 12 ст.289 КАС України передбачено наступне:
- строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
- про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Зміст цих норм дає підстави стверджувати, що розгляд позову органу, за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, про продовження строку затримання іноземця та особи без громадянства може здійснюватися адміністративним судом при фактичному перебуванні такої особи в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на підставі рішення суду про затримання такої особи з метою її ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Таким чином, оскільки відповідач був звільнений з Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, в якому він перебував на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 07.11.2019 року по справі №522/18929/19 про його затримання на 6 місяців до 06.05.2020 року та рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 06.05.2020 року по справі №522/6738/20 про продовження строку його затримання на 6 місяців до 07.11.2020 року, то вирішення адміністративним судом питання про подальше продовження строку затримання відповідача вже після його звільнення є неможливим, незалежно від тих причин, які зумовили звільнення відповідача. 
Оскільки прийняте судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позову ГУ ДМС про продовження строку затримання відповідача на 6 місяців до 07.05.2021 року по суті є вірним, то колегія суддів не вбачає підстав для його скасування чи зміни. 
Керуючись ст.289, ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області – залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду міста Одеси від 27 листопада 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати його прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.