Номер провадження: 33/813/100/21 
Номер справи місцевого суду: 522/15121/20
Головуючий у першій інстанції Русєва  А. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2021 року                                                                                м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі: 
судді - Сєвєрової Є.С.,
секретаря –        Чепрас А.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою:  АДРЕСА_1 ,
встановив:
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік та судового збору в розмірі 420,40 гривень в дохід держави.
У постанові встановлено, що 21.08.2020 року о 14:45 год. в м. Одеса, пл.10 Квітня, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «HONDA ACCORD», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук), від проходження в установленому порядку медичного огляду для встановлення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій рішення суду просив скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що було порушено порядок огляду водія транспортного засобу, щодо якого були підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Диспозиція санкції, що була застосована до нього не відповідає вказаним в протоколі обставинам, тому справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Протокол, що складений поліцейським не відповідає встановленим вимогам для нього.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, окремий склад правопорушення складає відмова від проходження огляду.
Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року № 1103.
Пунктом 7 Інструкції передбачено, що разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Згідно до п.п.6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №102374, складеного поліцейським 2-го взводу 7-ї роти 1 батальйону УПП в Одеській області ДПП21.08.2020 о 15:30 в м. Одесі, вул. Ак. Воробйова, 11, 21.08.2020 о 14:45 в м. Одеса на пл.10 КвітняОСОБА_1 керував автомобілем марки «HONDA ACCORD», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук), від проходження в установленому порядку медичного огляду для встановлення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.
Протокол про адміністративне правопорушення складений на території медичного закладу, що проводить огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за адресою вул. Ак. Воробйова, 11 куди було доставлено ОСОБА_1 для проходження огляду, від якого він відмовився.
У матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 21.08.2020 року, та свідка ОСОБА_3 від 21.08.2020 року, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_4 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.
Доводи про невідповідність протоколу вимогам закону, оскільки в ньому не збігаються відомості про місце відмови від проходження огляду, підставою скасування постанови суду бути не можуть, оскільки узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 про те, що зупинений на автомобілі він був на площі 10 квітня в м.Одесі, потім був доставлений для проведення огляду на стан сп`яніння до медичного закладу за адресою: м.Одеса, вул.Воробйова,11, де і відмовився проходити огляд.
З приводу нездійснення працівниками поліції запису, то суд виходить з наступного.
У відповідності до ст.251 КУпАП показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є одним із видів доказів по справі.
Отже, запис з бодікамери є лише одним із видів доказів, в той же час підтверджено протоколом, поясненнями свідків та самим ОСОБА_1 те, що будучи доставленим до медичного закладу, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому мотиви відмови правого значення не мають, тому підставою звільнення до відповідальності бути не можуть.
Відсутність корінця ПД та запису бодікамери - 001039 не впливає на склад правопорушення і не спростовує факту відмови від проходження огляду, яке підтвердив ОСОБА_1 під час судового засідання.
Як встановлено, за нездійснення відео фіксації працівників поліції притягнуто до дисциплінарної відповідальності, однак зазначені обставини не спростовують самого факту відмови від проходження огляду, що складає склад адміністративного правопорушення. 
Не можуть бути підставою для скасування постанови суду доводи про те, що викладені порушення є підставою звільнення від відповідальності.
Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, оскільки склад правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 притягується до відповідальності, є відмова від проходження огляду, а такий факт встановлений. 
Доводи про те, що процедура перевірки на стан сп`яніння не дотримана і через те, що порушена послідовність перевірки, тобто спочатку огляд мав бути проведеним за допомогою приладу на місці, і лише потім шляхом доставки до медичного закладу, не спростовують факт правопорушення, оскільки встановленим є факт відмови в медичному закладі, що має правове значення для кваліфікації складу порушення. 
Доводи апеляційної скарги про не зазначення в протоколі по батькові поліцейського, його посади та спеціального звання не впливають на суть висновків, оскільки останнього встановлено.
Таким чином, висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на доказах, які сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Що стосується доводів апелянта щодо закриття провадження у справі, відповідно до п. 6 ст. 247 КУпАП, то вони також не підлягають задоволенню за наступних обставин.
01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року (далі Закон №2617-VIII), яким запроваджується інститут кримінальних проступків, яким, у тому числі, Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, відповідно до якої кримінальним проступком стало в тому числі і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, 17 червня 2020 року Верховною радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-IX від 09.04.2020 року (далі Закон №720-IX), який 02 липня 2020 року було підписано Президентом України, а 03 липня 2020 року опубліковано в офіційній парламентській газеті «Голос України». Відповідно пункту 117 зазначеного Закону виключено підпункт 2-4,7 пункту 1 та підпункт 171 пункту 2 Закону № 2617-VIII.
Відповідно до ч. 5 ст. 94 Конституції України закон України набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Згідно з частиною першою ст. 139 Закону України від 10 лютого 2010 року № 1861-VI «Про Регламент Верховної Ради України» зі змінами та доповненнями, підписані Президентом України закони публікуються в газеті «Голос України» та у Відомостях Верховної Ради України, а також розміщуються на офіційному веб-сайті Верховної Ради України. Публікація законів та інших актів Верховної Ради України у цих друкованих засобах масової інформації є офіційною.
Згідно із частиною другою та третьою ст. 1 Указу Президента України від 10 червня 1997 року № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності», офіційними друкованими виданнями в яких здійснюється оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради України є «Офіційний вісник України», газета «Урядовий кур`єр», газета «Голос України», «Відомості Верховної Ради України».
Виходячи з аналізу наведених Законів №2617-VIII та №720-IX, порядку та періоду набуття ними чинності, суд приходить до висновку, що кримінальна відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову від проходження освідування на стан сп`яніння, діяла в період з 01 по 02 липня 2020 року, та скасована з 03.07.2020 року і, починаючи з цього часу, тобто з 03.07.2020 року особи, які вчинили такі протиправні дії несуть адміністративну відповідальність, передбачену ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції, яка діяла до внесення в неї вищевказаних законодавчих змін.
При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що зміни до Законів щодо відповідальності водіїв транспортних засобів відповідно до Закону від 17.06.2020 року були внесені не у спосіб, встановлений КК та КУпАП (Законами про внесення змін до цих Кодексів та/або до кримінального процесуального законодавства України), а також того, що відповідно до редакцій ст. 130 КУпАП та ст. 286-1 КК України, що викладені на офіційному сайті законодавства України Верховної Ради України, відповідальність водіїв транспортних засобів передбачена саме ст.286-1 КК і не передбачена ст.130 КУпАП, виходячи з принципу верховенства права (ст. 3 Конституції України), а також того, що на офіційному сайті Верховної Ради України законодавство викладено в Інформаційно-пошуковій системі «Законодавство України», яка дає змогу знайти документи, як за реквізитами так і за контекстом, однак ця система не є офіційним друкованим виданням, в яких здійснюється оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради України відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10 червня 1997 року № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» та ст. 139 Закону України від 10 лютого 2010 року № 1861-VI «Про Регламент Верховної Ради України».
Враховуючи вказане, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                        Є.С.Сєвєрова