Справа № 127/2-116/2000
Провадження № 22-ц/801/648/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Якименко М. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року	Справа № 127/2-116/2000	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача: Якименко М.М., 
суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Ліннік Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2018 року, постановлену суддею Вінницького міського суду Вінницької області Федчишеним С.А.,

ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.01.2000 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1 /2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 14.07.1999 до досягнення дитиною 18-річного віку , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, який в подальшому був втрачений.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2018 року заяву задоволено, ОСОБА_2 видано дублікат виконавчого листа по справі №2-116/2000 про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1 /2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 14.07.1999 до досягнення дитиною 18-річного віку – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Не погодившись із зазначеною ухвалою  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи ухвалу суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа ОСОБА_2 звернулася із пропуском строку, що суперечить розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України. Крім того, судом не встановлено факту втрати виконавчого документа, оскільки заявник не надала жодних доказів на підтвердження своїх вимог.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, прийшов до наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Таким вимогам ухвала суду не відповідає.
               Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.01.2000, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1 /2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 14.07.1999 до досягнення дитиною 18-річного віку – ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
ОСОБА_1 звернулась до Головного територіального управління юстиції Центрального ВДВС м. Вінниці Міністерства юстиції України із заявою про надання копій матеріалів виконавчого провадження та нарахування заборгованості зі сплати аліментів для подальшого звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. На вказану заяву отримала відповідь за № 78636/15.26-25/5 від 11.10.2018, в якій повідомлено про відсутність матеріалів виконавчого провадження та роз`яснено право звернення стягувача до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа (а.с. 3).
Задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із того, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а тому заява про видачу дубліката виконавчого листа, який втрачено , підлягає задоволенню.
Проте з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися, так як він помилковий і зроблений з порушенням норм процесуального права.
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
Під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України) 
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).
Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.
Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час звернення з заявою про видачу дублікату виконавчого листа) виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Отже виконавчий документи міг бути пред`явлений до виконання в строк до 16 травня 2017 року включно. 
На час звернення стягувача із даною заявою 11.10.2018 закінчився строк, встановлений для пред`явлення виконавчого листа до виконання, при цьому  ОСОБА_2 в заяві не обґрунтувала і не надала належних доказів, що такий строк не закінчився та не клопотала перед судом про поновлення такого строку.         Апеляційний суд звертає увагу на те, що заявник , крім іншого, не довела факт втрати нею чи іншими особами виконавчого документа, що могло бути підставою для видачі дубліката виконавчого документа.
Виходячи з системного аналізу положень статті 433 ЦПК України та п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа в разі подання такої заяви з пропуском строку для пред`явлення виконавчого документу до стягнення, неможливо без одночасного вирішення питання про поважність пропуску такого строку. 
На вказані обставини та положення закону суд першої інстанції уваги не звернув, не дав належної оцінки доказам, не дослідив усіх обставин справи, які мають значення для справи та допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви ОСОБА_2 .
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала про видачу дубліката виконавчого листа постановлена без належного з`ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці, а тому підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову в задоволенні заяви.
Суд першої інстанції задовольняючи заяву, не навів жодних обґрунтованих мотивів з яких він дійшов таких висновків, не здійснив оцінку наданих заявником доказів та порушив процесуальні норми права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
Наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та дають підстави вважати, що суд першої допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду залишатися в силі не може, в силу ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2018 року - скасувати. 
У задоволені заяви ОСОБА_2  про видачу дубліката виконавчого листа – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 18 березня 2021 року.

Головуючий                                                            М.М. Якименко

Судді:                                                                         О.В. Ковальчук

                                                                               Т.Б. Сало