ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 591/2397/17, адміністративне провадження № К/9901/21656/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумської області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.2017р. (суддя -Шелєхова Г.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2017р. (судді - Григорова А.М., Подобайло З.Г., Тацій Л.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумської області про визнання протиправними дій,  зобов`язання вчинити  дії,
в с т а н о в и в :
У травні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:
визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування, при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи в Управлінні юстиції Сумського облвиконкому, Сумського обласного управління юстиції на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів, а саме: консультанта 2-ї категорії по судовій статистиці, консультанта 1-ї категорії по судовій статистиці, головного консультанта по судовій роботі, начальника судового відділу з 25.02.1991р.  по 16.01.2002 р.;
зобов`язати відповідача провести розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з моменту призначення з 24.03.2017р.  із зарахуванням до стажу роботи на посаді судді - 10 років 10 місяців 21 день стажу з 25.02.1991р. по 16.01.2002р., що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суми суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання; 
зобов`язати відповідача призначити їй з 24.03.2017р. щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% від суми суддівської винагороди на посаді судді       Сумського районного суду Сумської області 25600 грн., вказаної у довідці ТУ ДСА України в Сумській області від 27.03.2017р. без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та здійснити перерахунок утримання з розміру 80% до 90% та стягнути сплачений судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідачем протиправно не враховано при обчисленні стажу періоди роботи на посадах пов`язаних із  керівництвом та контролем за діяльністю судів, а саме: консультанта 2-ї категорії по судовій статистиці, консультанта 1-ї категорії по судовій статистиці Управлінні юстиції Сумського обласного виконавчого комітету, головного консультанта по судовій роботі (статистика), начальника судового відділу Сумського обласного управління юстиції.
Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.2017р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2017р., позов задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача щодо не зарахування позивачу при визначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи в Управлінні юстиції Сумського обласного виконавчого комітету, Сумського обласного управління юстиції на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів, а саме: консультанта 2-ї категорії по судовій статистиці, консультанта 1-ї категорії по судовій статистиці, головного консультанта по судовій роботі (статистика), начальника судового відділу з 25.02.1991р. по 16.01.2002р. 
Зобов`язано відповідача провести розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з моменту призначення з 24.03.2017р.  із зарахуванням до стажу роботи на посаді судді - 10 років 10 місяців 21 день стажу, який складається з роботи в Управлінні юстиції Сумського обласного виконавчого комітету, Сумському обласному управлінні юстиції на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів, в період з 25.02.1991р. по 16.01.2002р., що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суми суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання.
Зобов`язано відповідача призначити, судді у відставці, починаючи з 24.03.2017р. щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% від суми суддівської винагороди на посаді судді       Сумського районного суду Сумської області 25600 грн., вказаної у довідці ТУ ДСА України в Сумській області від 27.03.2017р. без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та здійснити перерахунок довічного грошового утримання з моменту призначення щомісячного грошового утримання з розміру 80% до 90%. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь позивача витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн. 
З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що відповідно до частини 1 статті 135  Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI),  на момент відставки позивача, не було передбачено врахування до стажу роботи судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання періоду роботи на посадах консультанта 2-ї категорії по судовій статистиці, консультанта 1-ї категорії по судовій статистиці в Управлінні юстиції Сумського обласного виконавчого комітету,  головного консультанта по судовій роботі (статистика), начальника судового відділу Сумського обласного управління юстиції.
У відзиві на касаційну скаргу, позивач, зазначила, що вона є необґрунтованою та не підлягає задоволенню .
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 25.02.1991р. по 16.01.2002р. працювала консультантом 2-ї категорії по судовій статистиці, консультантом 1-ї категорії по судовій статистиці в Управлінні юстиції Сумського обласного виконавчого комітету,  головним консультантом по судовій роботі (статистика), начальником судового відділу Сумського обласного управління юстиції.
Указом від 17.01.2002р. № 1271/2001 позивача було призначено на посаду судді  Сумського районного суду Сумської області. 
З 17.01.2002 р. по 23.03.2017 р. вона  працювала суддею, що підтверджується копією трудової книжки(а.с.11-14).
Рішенням Вищої ради правосуддя від 23.03.2017р. № 585/0/15-17  позивача звільнено з посади судді Сумського районного суду Сумської області(а.с.15)
З 24.03.2017р. перебуває на обліку в Сумському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Сумської області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.
Згідно розпорядження Сумського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.04.2017р. №150108  позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80 %  від заробітку працюючого судді на відповідній посаді, з обчислення стажу на посаді судді 15 років 2 місяці 8 днів. (а.с.20)
Відповідачем  не було зараховано до стажу роботи на посаді судді - 10 років 10 місяців 21 день стаж, а саме:  період роботи у Сумському обласному управлінні юстиції на посадах, що пов`язані з організацією роботи судів з 25.02.1991р. по 16.01.2002р., що в сукупності зі стажем роботи на посаді судді 15 років 2 місяці 8 днів становить 26 років 29 днів і дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% від суддівської винагороди судді.
Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулася до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій, виходили з того, що  на підставі законодавства, чинного на час призначення позивача на посаду судді, стаж роботи на посаді консультантом 2-ї категорії по судовій статистиці, консультантом 1-ї категорії по судовій статистиці в Управлінні юстиції Сумського обласного виконавчого комітету,  головним консультантом по судовій роботі (статистика), начальником судового відділу Сумського обласного управління юстиції, підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та в сукупності зі стажем роботи на посаді судді дає право на призначення позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки суддів попередніх інстанцій не спростовують і є безпідставними з наступних підстав.
На момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016р. №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).
Згідно пункту 25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
За правилами частини першої статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.
Згідно статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.
Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції чинній до 28.03.2015р.), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992р. №2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі - Закон №2862-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.
Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді.
В ході розгляду справи судами встановлено, факт роботи позивача у спірні періоди на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів, а саме: консультанта 2-ї категорії по судовій статистиці, консультанта 1-ї категорії по судовій статистиці, головного консультанта по судовій роботі, начальника судового відділу в Управлінні юстиції Сумського облвиконкому, Сумського обласного управління юстиції з 25.02.1991р.  по 16.01.2002 р.
Оскільки станом на час призначення позивача суддею такі періоди підлягали зарахуванню до суддівського стажу, а тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про їх зарахування до стажу позивача, який дає право на призначення довічного грошового утримання і прийняли рішення про задоволення позовних вимог.
Питання застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах вже вирішувалось Верховним Судом, зокрема, у постанові від 30.05.2019р. у справі №592/2569/17 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від таких висновків під час розгляду даної справи.
Також безпідставними є посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права в частині стягнення судових витрат, оскільки за правилами частини 1 статті 139 КАС України судові витрати, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених   статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумської області залишити без задоволення, а постанову Зарічного районного суду м.Суми від 20.06.2017р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2017р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:          
                                                                      
О.П. Стародуб          
                              
А.А. Єзеров

В.М. Кравчук