ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 березня 2021 року           справа №200/8337/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Компанієць І.Д., 
суддів Гайдара А.В., Геращенка І.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року в справі №200/8337/20-а  (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору  - приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного УПФУ Донецької області, в якому просив:
-визнати протиправним та скасувати рішення №7525 від 28.07.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,
-зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи з 27.05.1992 року по 06.05.2004 року в якості електрика дільниці у виробництві сталі з повним робочим днем у конвертерному цеху ПРАТ «ММК імені Ілліча»,
-зобов`язати повторно розглянути заяву відповідно до законодавства та за результатами розгляду прийняти рішення з урахуванням зарахованого до пільгового стажу періоду роботи з 27.05.1992 року по 06.05.2004 року в якості електрика дільниці у виробництві сталі з повним робочим днем у конвертерному цеху ПРАТ «ММК імені Ілліча».
В обгрунтування позову зазначив, що відповідач протиправно  не зараховує спірний період до пільгового стажу через відсутність даних про пільговий стаж та проведення атестації робочих місць. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 7525 від 28.07.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №7525від 27.07.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з зарахуванням до пільгового стажу період роботи з 27.05.1992 року по 06.05.2004 року на посаді електрика дільниці у конвертерному цеху ПРАТ «ММК імені Ілліча»,з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з судовим рішенням третя особа - приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», звернувся з  апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить  рішення суду скасувати, прийняти постанову, якою  відмовити в задоволенні позову  у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Право позивача на пільгову пенсію в період з 27.05.1992 року по 06.05.2004 року, коли він працював на посаді електрика дільниці МБЛЗ Конверторного цеху Прат «ММК ім. Ілліча» не підтверджено наказами про атестацію робочих місць, тому відсутні правові підстави для видачі пільгової довідки за Списком №2 за цей період, як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся  27.07.2020 року до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 19-20, 26).
За записами в трудовій книжці позивач в спірний період працював:
-з 27.05.1992 року по 12.03.2006 року на посаді електрика МНЛЗ в конверторному цеху на ПрАТ «ММК імені Ілліча» (а.с.34)
28.08.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «ММК імені Ілліча» щодо надання довідок про пільговий стаж та наказів про атестацію робочих місць.
Листом від 02.10.2018 року №15/1-1548, позивача повідомлено, що право на пільгове пенсійне забезпечення на посаді «електрик дільниці МНЛЗ» не підтверджено наказами про атестацію робочих місць №137 від 10.05.1994 року, №127 від 07.05.1999 року, №192 від 30.06.2000 року, а також посада «заступник начальника цеха» атестована по Списку №2 в наказі про атестацію робочих місць №224 від 07.05.2004 року. 
В подальших наказах про атестацію робочих місць за умовами праці (№98 від 07.05.2009 року, №330 від 07.05.2014 року) посади «електрик дільниці», «заступник начальника цеха» виключені зі Списку №2. (а.с.28)
Таким чином, позивачу надана довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №815 від 27.09.2018 року, якою підтверджено  роботу позивача повний робочий день за Списком №2  за період з 07.05.2004 року по 12.03.2006 року та з 13.03.2006 року по 06.05.2009 року(а.с. 27).
Рішенням відповідача №7525 від 28.07.2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки до пільгового стажу за Списком №2 враховано періоди роботи згідно пільговій довідці №815 від 27.09.2018 року з 07.05.2004 року по 12.03.2006 року на посаді електрика дільниці та з 13.03.2006 року по 06.05.2009 року на посаді заступника начальника цеху в конверторному цеху на підприємстві ПРАТ «ММК імені Ілліча»(а.с. 22).
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що спірний період роботи позивача підтверджується трудовою книжкою, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства. 
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".
Як визначено пунктом 16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону 1058 положення Закону «Про пенсійне забезпечення» №1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
На підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Вищевказана норма закону кореспондується з приписами статті 114 Закону № 1058, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. 
Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. 
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в  двох випадках: 
1) відсутність трудової книжки;
2) відсутність в трудовій книжці  відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Віднесення професії до Списку №2 обумовлює, зокрема, працю на роботах із шкідливими і важкими умовами праці повний робочий день, та за результатами атестації робочих місць.
Як свідчать записи в трудовій книжці позивача вони містять відомості про період роботи (з 27.05.1992 року по 12.03.2006 року), місто роботи (ПрАТ «ММК імені Ілліча»), посада (електрик МНЛЗ в конверторному цеху).
Тобто, в трудовій книжці позивача відсутні відомості про його зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці в зазначений період роботи в Прат «ММК імені Ілліча».
А тому відсутність в трудовій книжці позивача зазначених відомостей унеможливлює підтвердження його пільгового стажу тільки даними трудової книжки, що обумовлює підтвердження пільгового характеру роботи уточнюючою довідкою.
Однак, позивачем не надано уточнюючої довідки пенсійному органу щодо віднесення періоду роботи з   27.05.1992 року по 06.05.2004 року на посаді електрика дільниці МНЛЗ конверторного цеху ПрАТ «ММК імені Ілліча» до Списку №2, що унеможливлює зарахування пенсійним органом цього періоду до пільгового стажу позивача.
Згідно з пунктом 6 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, атестація робочих місць передбачає обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці, визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу в несприятливих умовах.
Відповідно до пункту 4 Порядку, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 № 1451/11731, передбачено, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. N 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до п.4.3 зазначеного Порядку у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.4 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах).
Накази «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», видані ПрАТ «ММК імені Ілліча» (а.с.104-186) свідчать, що право на пільгове пенсійне забезпечення на посаді «електрик дільниці МНЛЗ» за період з 27.05.1992 року по 06.05.2004 не підтверджено наказами про атестацію робочих місць №137 від 10.05.1994 року, №127 від 07.05.1999 року, №192 від 30.06.2000 року.
На підставі викладеного судова колегія  дійшла висновку, що пільговий характер  роботи позивача з 27.05.1992 року по 06.05.2004 року на посаді електрика дільниці МНЛЗ конверторного цеху ПрАТ «ММК імені Ілліча» не підтверджений належними та достатніми доказами, тому відповідач правомірно відмовив позивачу у включенні до пільгового стажу зазначеного періоду роботи.
Таким чином, відповідач  правомірно прийняв рішення №7525 від 28 липня 2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1  в зв`язку з відсутністю  необхідного пільгового стажу роботи  за Списком №2, що обумовлює відсутність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до пунктів 3,4 частини першої  статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Суд вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що обумовлює  задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції  з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову. 
Відповідно до ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених  п.2 ч.5  ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року в справі №200/8337/20-а – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року в справі №200/8337/20-а – скасувати.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії  – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 15 березня 2021 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 15 березня 2021  року.

Головуючий суддя                                                                                      І.Д. Компанієць    

Судді                                                                                              А.В. Гайдар

                                                                                                                     І.В. Геращенко