ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" лютого 2021 р.                                       Справа№ 910/1654/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Агрикової  О.В. 
          Мальченко А.О. 
 секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участю представників сторін: 
від позивача: адвокат Ткаченко Є.В., довіреність №б/н від 03.03.2020
від відповідача: адвокат Лиходід Р.В., ордер серії АА № 1073276 від 15.01.2021
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікаційний Хаб "Економіка" ,
на рішення Господарського суду міста Києва від 30 вересня 2020 року (повний текст складено 26.10.2020 р.)
у справі № 910/1654/20 (суддя Ягічева Н.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікаційний Хаб "Економіка" ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Емсі Тудей",
про спростування недостовірної інформації, захист ділової репутації, -
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст вимог:
1.1.          ТОВ "Комунікаційний Хаб "Економіка" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Емсі Тудей" про спростування недостовірної інформації, захист ділової репутації, а саме:
- визнати недостовірною та такою, що наносить шкоду діловій репутації Позивача інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на Інтернет-ресурсі mс.today 3 URL-aдpecoю ІНФОРМАЦІЯ_5 у інформаційному матеріалі під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", а саме що міститься у наступному твердженні: "еще плотно о работаем с национальным порталом ІНФОРМАЦІЯ_6".
Протягом 10 (десяти) діб з дати набрання законної сили рішенням суду зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Емсі Тудей" та на тому ж Інтернет-ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_3 на якому був розміщений інформаційний матеріал за 
URL адресою ІНФОРМАЦІЯ_7 під заголовком "СПРОСТУВАННЯ" опублікувати інформацію наступного змісту:
"СПРОСТУВАННЯ.
ІНФОРМАЦІЯ_1 на Інтернет-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7 був опублікований інформаційний матеріал під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Поширена у вказаному матеріалі інформація про співпрацю третіх осіб з Інтернет-порталом ІНФОРМАЦІЯ_6 з питань розміщення прихованої реклами, замовних інформаційних матеріалів (т.зв. "джинси") є недостовірною.
1.2.          Позовні вимоги мотивовані тим, що на Інтернет-порталі "ІНФОРМАЦІЯ_3", ІНФОРМАЦІЯ_8 розміщено статтю з негативним контекстом, яка не відповідає дійсності та завдає шкоди діловій репутації позивача як володільця Інтернет-ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_6".

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 р. у справі №910/1654/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено (т.ІІ, а.с. 101-108).

3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги: 
3.1.          ТОВ "Комунікаційний Хаб "Економіка" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1          Позивач у апеляційній скарзі зазначає, що судом не взято до уваги того, що факт приналежності Інтернет-сайту ІНФОРМАЦІЯ_6 до Позивача є загальновідомими на ринку новинних Інтернет-медіа України, оскільки він існує вже більше 11 років та того, що загальновідомим на ринку новинних Інтернет-медіа України є факт наявності у Позивача права власності на Знак для товарів і послуг (бренд) "delo" НОМЕР_1 від 15.06.2005 р., що дає останньому ексклюзивне право на реєстрацію та використання доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_6. Крім того, Відповідач визнавав факт наявності у Позивача права власності на Інтернет-сайт ІНФОРМАЦІЯ_6 протягом судового розгляду, а також після винесення рішення по справі, опублікувавши 05.10.2020 р. на Інтернет-ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_6 статтю під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_3 выиграли суд у издателя ІНФОРМАЦІЯ_6 подробности", в якій визнав, що саме " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Також, на переконання позивача, про те, що Відповідач згодний з тим, що право власності на Інтернет-сайт ІНФОРМАЦІЯ_6 належить саме Позивачу, свідчить твердження Відповідача щодо реалізацією Позивачем права на відповідь, яке він зазначив у відзиві на позов, у п.7. Промови в судових дебатах від 30.09.2020 р. та у судовому засіданні. 
4.2          Також позивач зазначає, що згідно абз. 4 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р., якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. 

5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1          Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відповідно до інформації з бази доменних імен WHOIS на час розгляду справи в першій інстанції доступ до зазначеного доменного імені належав іншій юридичній особі ТОВ "Видавництво "Економіка" (код в ЄДРПОУ 33343853). Запис в згаданій відкритій базі про ТОВ "Комунікаційний Хаб "Економіка", як реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_6 від 27.10.2020 року о 13:49:01. 
5.2          ТОВ "Емсі Тудей" не має доступу до доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3 та розміщеного за цією адресою сайту.
5.3          Договір та листування щодо дозволу надати його до суду з`явились в апеляційній скарзі, заяви та клопотання в суді першої інстанції не надходили. Підтвердження факту направлення запиту № 25-20 від 12.06.2020 р. відсутні.
5.4          Використання поштової адреси не свідчить про доступ та контроль доменного імені і можливість розміщення інформації на веб-сайті.
5.5          Позивач не вжив заходів для встановлення належного відповідача: автора статті, реєстранта доменного імені та власника веб-сайту, джерела інформації за ланцюгом електронних адрес. 

6.          Розподіл справи:
6.1          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2020 року, матеріали судової справи № 910/1654/20 разом з апеляційною скаргою ТОВ "Комунікаційний Хаб "Економіка" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.
6.2          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2020 поновлено ТОВ "Комунікаційний Хаб "Економіка" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 у справі № 910/1654/20. Апеляційну скаргу ТОВ "Комунікаційний Хаб "Економіка" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 у справі № 910/1654/20 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.
6.3          ТОВ "Комунікаційний Хаб "Економіка" звернулось з клопотанням про усунення недоліків.
6.4          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікаційний Хаб "Економіка" на рішення Господарського суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі № 910/1654/20 та повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи відбудеться 26.01.2021.
6.5          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021у судовому засіданні оголошено перерву до 16.02.2021 р.

7.          Інші процесуальні дії у справі:
7.1.          У судовому засіданні 16.02.2021 представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
7.2.          Відповідач у судовому засіданні 16.02.2021 надав пояснення, якими заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.           ІНФОРМАЦІЯ_8 на інтернет-ресурсі "ІНФОРМАЦІЯ_3" за URL-адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 був опублікований інформаційний матеріал під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (далі - стаття).
Відповідно до змісту вказаної статті "автор ІНФОРМАЦІЯ_3 перевірила на власному досвіді, як працює схема розміщення в ЗМІ замовних матеріалів. Вона представилася помічницею народного депутата, написала кілька десятків листів в загальнонаціональні ЗМІ і запитала, скільки буде коштувати очорнити опонента, зняти неугодну нам статтю і розмістити матеріал без плашки "Реклама"" (т.І, а.с. 27-64, 130-131).
Як вказано в опублікованій статті, також "співробітниця MC Today звернулася до видання "Капітал", від імені якого невідома особа погодилася розмістити матеріал, який містить приховану рекламу, на власних інтернет-ресурсах, та надала презентацію послуг із публікації т.зв. "чорного піару". При цьому, від імені такої невідомої особи у статті наведене твердження "еще плотно работаем с национальным порталом "ІНФОРМАЦІЯ_6"".
8.2.          Позивач зазначає, що таке твердження не відповідає дійсності (адже позивач та його співробітники не співпрацюють з будь-якими третіми особами з питань розміщення матеріалів, що містять приховану рекламу), є негативним в контексті статті та таким, що завдає шкоди діловій репутації позивача як володільця інтернет-ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_6".

9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:
9.1.          Визначаючи належного відповідача у справі, позивач зазначає, що оскільки автор поширеної статті невідомий та його місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, належним відповідачем у справі є саме ТОВ "Емсі Тудей" як власник веб-сайту, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.
9.2.          Оскільки позивачем у справі є ТОВ "Комунікаційний Хаб "Економіка" під час розгляду заявлених ним вимог необхідно встановити, що поширена інформація стосується саме позивача, та оскільки позивачем визначено у якості відповідача у справі саме ТОВ "Емсі Тудей" як власника веб-сайту, на якому була опублікована інформація, що підлягає спростуванню, на підставі належних та допустимих доказів необхідно встановити факт належності відповідачу на праві власності веб-сайту "ІНФОРМАЦІЯ_3".
9.3.          Надана під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем інформація з бази доменних імен WHOIS свідчить про те, що власником доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_6" є ТОВ "Видавництво "ВИДАВНИЦТВО "ЕКОНОМІКА" (код ЄДРПОУ 33343853) (т.І, а.с. 150-151), а не позивач у справі.
9.4.          До апеляційної скарги позивачем додано договір №14-14 про передачу виключних майнових прав на веб-сайт від 29.10.2014 відповідно до п. 2.1 якого ТОВ "Видавництво "Економіка" передало позивачу виключні майнові права на веб-сайт, доменне ім`я ІНФОРМАЦІЯ_6, а також програмний код, програмне забезпечення та будь-які інші об`єкти авторського права (графічні зображеня, літературні твори, відеоматеріали, тощо), які є складовими частинами веб-сайту, майнові права на які належать власнику.
9.5.          Позивач мотивує неможливість надання таких доказів до суду першої інстанції тим, що умовами вказаного договору визначено, що його умовами передбачено можливість розголошення змісту такого договору тільки за попереднім дозволом іншої сторони цього договору, з метою отримання якого позивач звернувся із запитом вих. №25-20 від 12.06.2020 р. та відповідь на який отримано який отримано позивачем 30.09.2020 р.
Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження як дати направлення такого запиту ТОВ "Видавництво "Економіка" так і дати отримання його вказаною особою, інформація щодо дати отримання відповідного запиту не зазначена і у листі ТОВ "Видавництво "Економіка", а відповідно і неможливості подання такого доказу до суду першої інстанції, що виключає можливість прийняття його до розгляду на стадії апеляційного оскарження рішення на підставі ч. 3 ст. 269 ГПК України. 
9.6.          В підтвердження належності веб-сайту "ІНФОРМАЦІЯ_3" відповідачу у справі, позивач посилається на відомості із зазначеного сайту, де у розділі "Политика конфиденциальности" зазначено наступне: "Данная Политика конфиденциальности (далее - "Политика") представляет собой юридическое соглашение (далее - "Соглашение") между TOB "ЕМСІТУДЕЙ" (далее - "MC Today", "Компания" или "мы") и вами в роли пользователя (далее - "вы", "Пользователь"). Соглашение применяется в отношении нашего Сайта, который находится по адресу ІНФОРМАЦІЯ_3/(далее - "Сайт") (т.І, а.с. 73-78).
9.7.          Разом з тим, власником доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_3" є не відповідач у справі, а інша особа (т.І, а.с. 147-149), що виключає можливість вважати доведеною причетність відповідача до опублікування вказаної статті та порушення прав позивача внаслідок опублікування цієї статті.

10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у справі з огляду на те, що позивачем не доведено порушення його прав саме відповідачем з огляду на те, що у матеріалах справи відсутні докази які у сукупності дають можливість встановити приналежність сайту, на якому розміщено відповідну публікацію саме відповідачу, а відповідно і можливість захисту прав шляхом розміщення на такому сайті заявленого позивачем спростування.

11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.          Колегія суддів зазначає, що твердження позивача про те, що "факт приналежності Інтернет-сайту ІНФОРМАЦІЯ_6 до позивача є загальновідомими на ринку новинних Інтернет-медіа України, оскільки він існує вже більше 11 років", про те що "про визнання відповідачем факту наявності у Позивача права власності на Інтернет-сайт ІНФОРМАЦІЯ_6 протягом судового розгляду, а також після винесення рішення у справі шляхом опублікування 05.10.2020 р. на Інтернет-ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_6 статті", а також те що "що Відповідач згодний з тим, що право власності на Інтернет-сайт ІНФОРМАЦІЯ_6 належить саме Позивачу, свідчить твердження Відповідача щодо реалізацією Позивачем права на відповідь, яке він зазначив у відзиві на позов, у п.7. Промови в судових дебатах від 30 вересня 2020 р., а також безпосередньо у судовому засіданні", - зводяться до припущень. 
Належних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем до суду першої інстанції надано не було. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Натомість Надана під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем інформація з бази доменних імен WHOIS свідчить про те, що власником доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_6" є ТОВ "Видавництво "ВИДАВНИЦТВО "ЕКОНОМІКА" (код ЄДРПОУ 33343853) (т.І, а.с. 150-151), а не позивач у справі.
Те, що позивачем не надано доказів на підтвердження неможливості подання Свідоцтво на знак для товарів і послуг "delo" НОМЕР_1 від 15.06.2005 р. разом з випискою про передачу права власності та Договір №14-14 про передачу майнових прав на веб-сайт до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, виключає можливість прийняття таких доказів до розгляду на стадії апеляційного оскарження рішення на підставі ч. 3 ст. 269 ГПК України. 
11.2.          Також не спростовує висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову і посилання позивача на абз. 4 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. з огляду на те, що використання права на відповідь, а також на власне тлумачення у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень можливо лише в засобі масової інформації, в якому поширено відповідні думки чи судження. 
Натомість позивачем не доведеного того, що ТОВ "Емсі Тудей" має доступ до доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3 та можливість розміщеного за цією адресою сайту відповідного матеріалу.
При цьому, відповідно до інформації з бази доменних імен WHOIS власником доменного імені є не відповідач у справі, а інша особа (т.І, а.с. 147-149).
Розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 посилання на назву "TOB "ЕМСІТУДЕЙ"", зазначення у контактних даних вказаного сайту керівника ТОВ "Емсі Тудей", однойменної назви електронної пошти відповідача, а також зазначення цих даних у соціальній мережі facebook на сторінці веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_3 не є належним і достатнім доказом належності відповідачу доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_3", доступу та контроль над ним, а також можливості розміщення інформації на веб-сайті, з огляду на те, що вказана інформація не містить жодних даних щодо права власності у відповідача на вказане доменне ім`я.

12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:
12.1.           У матеріалах справи відсутні докази порушення відповідачем прав позивача на недоторканість ділової репутації за захистом яких він звернувся до суду в межах даного провадження.

13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
13.2.           Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).
13.3.          Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).
13.4.           Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
13.5.          За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
13.6.          Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України).
13.7.          Статтею 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
13.8.          Разом з тим, ст. 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. 
13.9.          Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91  ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов`язки (цивільну правоздатність) як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.
13.10.          Згідно ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
13.11.          Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.
13.12.          Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України вважається, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною.
13.13.          Згідно ст. 34 ГК України дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних із особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.
13.14.          Згідно ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.
13.15.          У відповідності до ст. 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
13.16.          Як визначено статтею 5 Закону України "Про інформацію", кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
13.17.          Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
13.18.          Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.
13.19.          Спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
13.20.          Згідно ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
13.21.          Відповідно до п. 15 зазначеної постанови: "Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі".
13.22.          Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №904/4494/18 від 12.11.2019.

14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1.          Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
14.2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі №910/1654/20 залишити без змін.
14.3.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікаційний Хаб "Економіка" на рішення Господарського суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі № 910/1654/20 залишити без задоволення.

15.          Розподіл судових витрат:
15.1.           Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікаційний Хаб "Економіка" на рішення Господарського суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі № 910/1654/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі №910/1654/20 залишити без змін.
3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Комунікаційний Хаб "Економіка" .
4. Справу №910/1654/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено - 19.02.2021 р. 

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                О.В. Агрикова

                                                                                А.О. Мальченко