Справа № 991/2137/21
Провадження 1-кс/991/2180/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 10.03.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №52020000000000774 від 28.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
29.03.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на постанову детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 10.03.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №52020000000000774 від 28.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.03.2021 скарга визначена на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
Ухвалою від 29.03.2021 відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання на 30.03.2021.
Скарга обґрунтована тим, що Національним антикорупційним бюро України (далі – НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000774 від 28.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудове розслідування розпочато на підставі заяви ОСОБА_6 від 26.11.2020 про вчинення керівництвом та працівниками органів прокуратури України, які діяли в складі організованої злочинної групи, до складу якої входив колишній заступник Генерального прокурора України ОСОБА_7 , колишній прокурор Одеської області ОСОБА_8 , прокурори прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також інші працівники правоохоронних органів та бізнес-структур, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме умисного, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших фізичних і юридичних осіб, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави та окремих громадян.
Вчиненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 завдано моральну шкоду, у зв`язку з цим, останній, в порядку ст. 55 КПК України, особисто звернувся до НАБУ із заявою від 24.02.2021 про залучення до провадження як потерпілого.
Подана заява до НАБУ містила достатньо відомостей та об`єктивних даних, які підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між фактом вчинення керівництвом та працівниками органи прокуратури кримінального правопорушення та негативними наслідками для ОСОБА_4 у вигляді моральної шкоди, що документально підтверджувалось матеріалами, долученими до заяви про вчинення злочину, наявної в матеріалах провадження та заяви про залучення до провадження як потерпілого.
Детектив ОСОБА_5 не провівши жодних процесуальних дій, направлених на перевірку відомостей та обставин, викладених у заяві ОСОБА_4 щодо спричинення йому моральної шкоди, постановою від 10.03.2021 відмовив у визнанні потерпілим. Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що постанова від 10.03.2021 є формальною, невмотивованою, винесеною за відсутності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди та, як наслідок, незаконною.
У зв`язку з викладеним, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову детектива НАБУ ОСОБА_5 від 10.03.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 52020000000000774 від 28.12.2020. Зобов`язати службових осіб НАБУ, уповноважених на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000774 від 28.12.2020 залучити ОСОБА_4 до вказаного кримінального провадження як потерпілого та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки як потерпілому.
У судове засідання учасники провадження не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином (а.с. 123).
29.03.2021 засобами електронного зв`язку адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 направив до Вищого антикорупційного суду заяву (клопотання) про залишення скарги на постанову детектива НАБУ від 10.03.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 52020000000000774 від 28.12.2020, без розгляду.
Заява обґрунтована тим, що після звернення із вказаною скаргою до суду, встановлено, що 25.03.2021 кримінальне провадженні № 52020000000000774 від 28.12.2020 направлено на здійснення подальшого досудового розслідування до Державного бюро розслідувань, у зв`язку з цим, адвокат ОСОБА_3 просив залишити подану скаргу без розгляду. 
Також 29.03.2021 засобами електронного зв`язку детектив НАБУ ОСОБА_5 направив лист до Вищого антикорупційного суду лист у якому просив провести судове засідання без його участі, оскільки його робоче місце знаходиться в м. Одеса. Крім того, повідомив, що 25.03.2021 прокурором матеріали кримінального провадження № 52020000000000774 від 28.12.2020 направлено за підслідністю до Центрального апарату Державного бюро розслідувань для організації подальшого досудового розслідування.
До вказаного листа, детектив НАБУ долучив супровідний лист начальника управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 у якому зазначено, що в порядку ст. 216 КПК України направляються до Центрального апарату Державного бюро розслідувань за підслідністю матеріали кримінального провадження № 52020000000000774 від 28.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України для організації подальшого досудового розслідування.
Дослідивши заяви учасників провадження, наявні матеріали, слідча суддя дійшла такого висновку.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Скарги на рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України. Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
До підсудності Вищого антикорупційного суду частиною першою статті 33-1 КПК України віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3–369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
Із матеріалів скарги та доданих матеріалів вбачається, що Головним підрозділом детективів Національного бюро здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000774 від 28.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, зареєстрованому на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.12.2020 у справі № 991/10305/20 про зобов`язання службових осіб Національного бюро внести відомості до ЄРДР відповідно до заяви ОСОБА_6 від 26.11.2020, у якій зазначено, що співробітниками прокуратури та іншими особами вчинено кримінальне правопорушенні у вигляді незаконного кримінального переслідування та притягнення ОСОБА_6 та інших осіб, зокрема ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, що спричинило тяжкі наслідки.
Адвокат ОСОБА_3 , який надає правову допомогу ОСОБА_4 направив до НАБУ заяву останнього про визнання його потерпілим та вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого (вх. № 252/4351-00 від 26.02.2021).
Постановою детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 10.03.2021 відмовлено ОСОБА_4 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №52020000000000774 від 28.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Не погоджуючись з вказаною постановою про відмову у визнанні потерпілим від 10.03.2021, адвокат ОСОБА_12 , в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України звернувся до Вищого антикорупційного суду із даною скаргою.
З доданих до скарги матеріалів, зокрема, заяви від 26.11.2020 вбачається, що ОСОБА_6 просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення організованою злочинною групою працівників органів прокуратури України, серед яких колишній заступник Генерального прокурора України ОСОБА_7 , колишній прокурор Одеської області ОСОБА_8 , прокурори прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також інші працівники правоохоронних органів, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
На час відкриття провадження із загального вмісту скарги вбачалась її підсудність Вищому антикорупційному суду. Очевидних підстав, передбачених ст. 304 КПК України, для її повернення чи відмови у відкритті провадження, не встановлено, у зв`язку з чим 29.03.2021 ухвалою слідчої судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.
При цьому, на адресу Вищого антикорупційного суду 29.03.2021 адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , направив до Вищого антикорупційного суду заяву (клопотання) про залишення скарги на постанову детектива НАБУ від 10.03.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 52020000000000774 від 28.12.2020, без розгляду (а.с. 124).
Окрім того, детектив НАБУ ОСОБА_5 направив лист до Вищого антикорупційного суду, яким повідомив, що 25.03.2021 прокурором матеріали кримінального провадження № 52020000000000774 від 28.12.2020 направлені за підслідністю в Центральний апарат Державного бюро розслідувань для організації подальшого досудового розслідування. На підтвердження вказаного, долучив супровідний лист начальника управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 у якому зазначено, що в порядку ст. 216 КПК України до Центрального апарату Державного бюро розслідувань направляються за підслідністю матеріали кримінального провадження № 52020000000000774 від 28.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України для організації подальшого досудового розслідування (а.с. 126-127).
Ураховуючи викладене, зокрема відомості про зміну кримінально-правової кваліфікації кримінального правопорушення та зміну підслідності кримінального провадження, скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , до підсудності Вищого антикорупційного суду не належить, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 372 КК України не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, підсудних Вищому антикорупційному суду згідно з вимогами ст. 33-1 КПК України. 
Системне тлумачення ч. 1 ст. 33-1 КПК України дає підстави для висновку про неприпустимість виходу за межі тієї підсудності, яка є безсумнівною, з огляду на загальні засади кримінального провадження, зокрема законність та верховенство права, однією зі складових якого є принцип юридичної визначеності.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. З огляду на зазначене, розгляд Вищим антикорупційним судом справ, які не належать до його підсудності, є порушенням правил підсудності, що суперечить припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом. 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді. Зважаючи на наведені обставини і правові норми, встановлено підстави для повернення скарги особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що дана скарга не підсудна Вищому антикорупційному суду. 
Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ч. 6 ст. 304 КПК України. Отже, з метою недопущення порушення права адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на судове оскарження, слідча суддя на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України застосовує норми, передбачені ч. 6 ст. 304 КПК України.
Керуючись статтями 9 ч. 6, 214, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження у справі за скаргою адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 10.03.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №52020000000000774 від 28.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, – закрити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя                                                                                                ОСОБА_1