П О С Т А Н О В А
іменем  України

12 січня 2021 року 	 	справа 280/5435/19	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Ясенова Т.І., Головко О.В.,     
                                        при секретарі  Троянові А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2020 (суддя Прасов О.О.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування постанови про застосування штрафної санкції 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прості займи» 05.11.2019 звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову №662/1138/15-4/14-П від 20.08.2019 про застосування штрафної санкції в розмірі 17000гр за невиконання розпорядження №1124 від 13.06.2019 про усунення порушень надання фінансових послуг (т1ас4,37,42).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2020 позов задоволений. Прийняте рішення суд мотивував тим, що на виконання розпорядження Нацкомісії №1124 від 13.06.2019 про усунення порушень надання фінансових послуг, позивач в письмовій відповіді №298-ю від 18.07.2019 надав вичерпну інформацію про вчинені дії при наданні фінансових послуг. Суд першої інстанції дійшов висновку, що розпорядження Національної комісії є виконаним, а тому відсутні підстави для застосування штрафної санкції (т1ас168).

В апеляційній скарзі Нацкомісія просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на помилковість висновку суду що розпорядження є виконаним (т1ас176).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно акту №715/15-4/15 від 17.05.2019 про правопорушення ТОВ «Прості займи» на ринку фінансових послуг», складеного  Нацкомісією, 30.06.2018 перераховано на особовий банківський рахунок громадянці ОСОБА_1 позику 1500гр, що підтверджується карткою обліку виконання договору №180630-094925; 08.01.2019 перераховано на особовий банківський рахунок громадянці ОСОБА_2 позику 3000гр, що підтверджується карткою обліку виконання договору №1900846997181. Кредитні договори укладені шляхом прийняття (акцепту) замовлення (оферти) позичальників та перерахування на їх банківські рахунки кредитних коштів, що не свідчить про підписання позивачем кредитних договорів одним із способів, передбачених статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (1ас68). 

Нацкомісією прийнято розпорядження №1124 від 13.06.2019 про застосування заходів впливу на ТОВ «Прості займи». Згідно цього розпорядження, за результатами аналізу інформації та наданих документів, позивачем надані позики громадянкам ОСОБА_1 (договір №180630-094925 від 30.06.2018) та ОСОБА_2 (договір №1900846997181 від 08.01.2019) шляхом укладання електронних договорів за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, що не відповідає статтям 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», частині 2 статті 639, статті 1055 Цивільного Кодексу України. ТОВ «Прості займи» надані фінансові послуги з порушенням частини 1 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до якої фінансові послуги надаються на підставі договору.
Нацкомісія постановила: зобов`язати ТОВ «Прості займи» усунути порушення законодавства про фінансові послуги, про що повідомити з наданням підтверджуючих документів до 13.07.2019 (т1ас28). 

Листом №298-ю від 18.07.2019 ТОВ «Прості займи» повідомило Нацкомісію, що через інформаційно-телекомунікаційну систему від громадянок ОСОБА_1 і ОСОБА_2 находили пропозиції (оферти) укласти кредитні договори. Після прийняття (акцепту) пропозицій і генерації унікальних кодів для підписання кредитних договорів, на платіжні картки позичальників переводились позики. Договори з позичальниками підписані з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Прості займи» в листі вказало цифрові ідентифікатори електронного цифрового підпису кожного договору (т1ас30).

Нацкомісією складений акт №1138/15-4/14 від 26.07.2019 про правопорушення ТОВ «Прості займи» на ринку фінансових послуг. В акті зазначено, що за результатами розгляду листа ТОВ «Прості займи» №298-ю від 18.07.2019, вимоги розпорядження №1124 від 13.06.2019 не виконані (т1ас33). 

Листом №319/2-ю від 08.08.2019 ТОВ «Прості займи» ще раз повідомило що прийняття (акцепт) замовлення (оферти) позичальників на отримання кредиту підписано електронним цифровим підписом та ще раз надало роздруківку цифрового ідентифікатора електронного цифрового підпису кожного договору (т1ас74).   

Постановою Нацкомісії №662/1138/15-4/14-П від 20.08.2019 до ТОВ «Прості займи» застосовна штрафна санкція в розмірі 17000гр за невиконання розпорядження №1124 від 13.06.2019 про усунення порушень надання фінансових послуг (т1ас49).    

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги надаються суб`єктами господарювання на підставі договорів.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті.
Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до абзаців 1, 2 частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», в разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватись в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
          Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, в якій мають міститись зразки аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 2 статті 639 Цивільного Кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до статті 1055 Цивільного Кодексу України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в редакції на час прийняття спірної постанови, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг – в розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Штрафна санкція в розмірі 17000гр накладена за невиконання розпорядження №1124 від 13.06.2019 усунути порушення законодавства про фінансові послуги.
Вимога усунути порушення законодавства носить неконкретний, загальний характер та відповідач не вказав, які саме дії повинен здійснити позивач. Вимога, яка містить виключно загальні вислови, є незрозумілою стосовно предмету, способу, обсягу дій, які має вчинити особа, якій така вимога адресована. При такому формулюванні позивач поставлений у невизначене становище щодо виконання рішення контролюючого органу, а відтак суб`єктом владних повноважень недотриманий принцип відповідальності за свою діяльність, закріплений в статті 3 Конституції України.
Розпорядження Нацкомісії №1124 від 13.06.2019 про застосування заходів впливу на ТОВ «Прості займи» не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України. Акти суб`єктів владних повноважень, які впливають на права і обов`язки інших осіб, повинні бути чіткими, конкретними, однозначно зрозумілими, такими, що не допускають різноманітного тлумачення та невизначеності відносно порядку і способу виконання.
В самій постанові №662/1138/15-4/14-П від 20.08.2019 про застосування штрафної санкції не вказано, що повинен був зробити позивач і що не зробив на виконання розпорядження №1124 від 13.06.2019 про застосування заходів впливу.
З огляду на викладене, є обгрунтованим висновок суду першої інстанції що надання позивачем інформації про вчинені дії в письмовій відповіді №298-ю від 18.07.2019 є належним виконанням розпорядження Нацкомісії №1124 від 13.06.2019.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними адже відповідач не зазначає які конкретні дії не вчинило ТОВ «Прості займи» на виконання розпорядження. Про це також не вказано ні в самому розпорядженні про застосування заходів впливу, ні у відзиві на позовну заяву.  

З акту №715/15-4/15 від 17.05.2019 про правопорушення ТОВ «Прості займи» на ринку фінансових послуг випливає, що укладені з громадянками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 кредитні договори не підписані позивачем у спосіб, передбачений статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Проте, ні у відзиві на позовну заяву, ні в апеляційній скарзі, Нацкомісія не заперечує надходження в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Прості займи» від позичальників пропозиції (оферти) укласти кредитний договір, підписаної електронним цифровим підписом, та прийняття (акцепту) з боку позивача шляхом генерації унікальних кодів для підписання кредитних договорів та їх підписання одноразовими ідентифікаторами (т1ас86-110). Тобто кредитні договори є укладеними з моменту одержання громадянками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповіді від позивача про прийняття їх пропозиції у відповідності до частин 3, 6, 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». 
Також Нацкомісія не заперечує проти цифрових ідентифікаторів електронного цифрового підпису кожного договору, зазначених позивачем в листах №298-ю від 18.07.2019 та №319/2-ю від 08.08.2019 на виконання розпорядження №1124 від 13.06.2019 про застосування заходів впливу. 
На номери та інші реквізити укладених договорів посилається сама Нацкомісія в акті про порушення і розпорядженні про застосування заходів впливу. 
Таким чином, між позичальниками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з одного боку та ТОВ «Прості займи» - з іншого мало місце укладання електронного договору шляхом обміну електронними повідомленнями, що вважається укладанням договору в письмовій формі у відповідності до частини 2 статті 639 Цивільного Кодексу України, частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». В діях позивача відсутнє порушення статті 1055 Цивільного Кодексу України щодо недодержання письмової форми кредитного договору.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2020 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 12.01.2021 та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова 

                               судді                                                                      О.В. Головко