ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року	Львів	Справа № 944/870/20 пров. № А/857/5492/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                  Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання:           Марцинковської О.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби, 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року (суддя - Брильовський Р.М., час ухвалення - 12:00 год., місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - 17.04.2020 року), 
в адміністративній справі №944/870/20 за позовом ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до Галицької митниці Держмитслужби, 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
встановив: 
У лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Галицької митниці Держмитслужби, в якому просила: 1) визнати протиправними дії Галицької митниці Держмитслужби щодо тимчасового вилучення транспортного засобу марки "Volkswagen", модель "LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_1 , а також Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , що оформлені Протоколом про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020р.; 2) зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби повернути ОСОБА_1 в особі її опікуна ОСОБА_2 належний їй на праві власності транспортний засіб марки "Volkswagen", модель "LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , тимчасово вилучені на підставі Протоколу про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020р.. 
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13.02.2020 року справу за цим позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду. 
Відповідач Галицька митниця Держмитслужби позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року адміністративний позов - задоволено повністю. Визнано протиправними дії Галицької митниці Держмитслужби щодо тимчасового вилучення транспортного засобу марки "Volkswagen", модель "LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_1 , а також Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , що оформлені Протоколом про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020р.. Зобов`язано Галицьку митницю Держмитслужби повернути ОСОБА_1 в особі її опікуна ОСОБА_2 належний їй на праві власності транспортний засіб марки "Volkswagen", модель "LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , тимчасово вилучені на підставі Протоколу про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020р.. 
З рішенням суду першої інстанції від 14.04.2020 року не погодилася Галицька митниця Держмитслужби та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що громадянин України ОСОБА_2 28.01.2020 року порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зоні (коридорі) спрощеного митного контролю, тобто перемістив товар, який перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а також вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України вищевказаного товару з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способів та засобів, що утруднюють виявлення товарів. Також, ОСОБА_2 вчинено дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок використання службового становища посадовою особою органу доходів і зборів. Відтак, у відповідності до вимог ст.482 МК України, транспортний засіб марки "Volkswagen", модель "LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 вилучено митним органом у власника гр. ОСОБА_2 . Покликається апелянт на те, що в силу приписів ч.2 ст.522 МК України справи про порушення митних правил передбачені ст.ст.471, 482, 483 МК України розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями). Також, звернута увага на те, що судом при розгляді справи проігноровано той факт, що розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів. В підсумку зазначає, що законність дій посадових осіб у справі про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020 року буде надано Галицьким районним судом міста Львова в ході розгляду зазначеної справи. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 14.04.2020 року та прийняти постанову суду, якою відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. 
Позивач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного. 

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб марки "Volkswagen", модель "LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 (а.с. 48). 
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 15.05.2015р. в справі №460/2827/14-п, яке набрало законної сили 26.05.2015р. ОСОБА_1 була визнана недієздатною, а її опікуном призначено сина ОСОБА_2 (а.с. 13-14). 
Також встановлено, що 27.01.2020р. керуючи вищезазначеним транспортним засобом «Volkswagen LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 здійснював перетин державного кордону України через пункт пропуску "Грушів" Галицької митниці Держмитслужби (а.с. 47). 
Відповідно до Протоколу про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020р., у цей день близько 02:00 год. посадовими особами Галицької митниці Держмитслужби був ініційований переогляд транспортного засобу «Volkswagen LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , з метою перевірки законності його переміщення через митний кордон України. У зв`язку з цим транспортний засіб було спрямовано до боксу поглибленого огляду. Під час проведення переогляду посадові особи митного органу виявили у ніші під пасажирським сидінням ветеринарні препарати, які переміщувалися через митний кордон України в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму такого переміщення. За результатами переогляду транспортного засобу головним державним інспектором управління запобігання і протидії контрабанді та порушенням митних правил Галицької митниці Держмитслужби 28.01.2020р. складено Протокол про порушення митних правил №0298/20900/20 відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення порушень митних правил передбачених ч.1 ст.482, ч.1 ст.483, ст.471 МК України. Також згідно цього Протоколу транспортний засіб марки "Volkswagen", модель "LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , були тимчасово вилучені, на підставі статті 511 МК України (а.с. 8-12). 

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. 
Судом першої інстанції при вирішенні по суті позовних вимог вірно враховано, що відповідно до статті 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. 
Частиною першою статті 508 Митного кодексу України встановлено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. 
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 508 МК України, до процесуальних дій належить, серед іншого, тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них. 
Відповідно до пункту 3 статті 461 МК України, за порушення митних правил може бути застосована конфіскація: 1) транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил; 2) транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону); 3) транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу. 
Можливість застосування конфіскації (а отже, і тимчасового вилучення) транспортних засобів у інших випадках положеннями МК України не передбачена. 
Аналіз вищенаведеного вказує на те, що застосування митним органом тимчасового вилучення транспортного засобу та відповідного реєстраційного документа допускається лише за наявності однієї з умов, визначених у пункті 3 статті 461 МК України. 
Частиною другою статті 511 МК України передбачено, що у разі виявлення порушень митних правил, передбачених частиною шостою статті 470, статтями 471-473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-484 цього Кодексу, тимчасове вилучення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обов`язковим. 
Згідно з частиною першою статті 482 МК України, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, транспортних засобів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, транспортних засобів і транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза митним контролем. 
При цьому загальні правила щодо конфіскації як виду адміністративних стягнень за порушення митних правил встановлені статтею 465 МК України. 
Згідно з частиною першою цієї статті, конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави. 
Отже, конфіскація, як вид адміністративного стягнення за порушення митних правил, може бути застосована щодо транспортного засобу, який був безпосереднім предметом порушення митних правил, або був облаштований спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, або використовувався для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу. 
Такий висновок підтверджується і Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил" №652 від 31.05.2012р., яким затверджено, серед іншого, форму протоколу про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справах про порушення митних правил. 
Зазначеною формою передбачена можливість тимчасового вилучення у особи на підставі статей 508 і 511 МК України товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування органу доходів і зборів. 
Як уже було вказано вище, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020р. підставою для тимчасового вилучення належного позивачу на праві власності транспортного засобу стало те, що ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу. Як на підставу тимчасового вилучення протокол про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020р. містить посилання також на ту обставину, що порушення митних правил вчинено особою, яка не має в Україні постійного місця проживання або адреси. 
Водночас, диспозицією частини першої статті 482 МК України передбачено, що склад відповідного адміністративного правопорушення охоплює переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу. 
Однак, матеріалами справи, зокрема, копією контрольного талону для проходження по "зеленому коридору" транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню підтверджується, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом позивача, здійснював перетин державного кордону України через пункт пропуску "Грушів" Галицької митниці Держмитслужби, тобто проходив митний контроль у встановленому для цього місці. 
Поряд з цим, відсутні будь-які докази, які б підтверджували перетинання ОСОБА_2 на транспортному засобі позивача митного кордону України поза місцем розташування митного органу. Також, відсутні інші обставин, передбачених пунктом 3 статті 461 МК України, з якими статті 508 і 511 МК України пов`язують можливість застосування митним органом тимчасового вилучення транспортного засобу та відповідного реєстраційного документа. 
Також, з протоколу про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020р. видно про наявність зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання ОСОБА_2 , відтак безпідставними є покликання на те, що порушення митних правил нібито було вчинено особою, яка не має в Україні постійного місця проживання або адреси. 
Таким чином, колегія суддів з врахуванням встановлених обставин справи погоджується з висновком суду першої інстанції, що тимчасове вилучення належного позивачу на праві власності транспортного засобу та відповідного реєстраційного документа у цьому конкретному випадку було безпідставним і таким, що порушує його права та законні інтереси. 
Оскільки транспортний засіб марки "Volkswagen", модель "LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 не був безпосереднім предметом порушення митних правил, вимога щодо конфіскації на нього не поширювалась, відтак він не підлягав обов`язковому тимчасовому вилученню. Не було підстав і для його тимчасового вилучення з підстав, передбачених нормою частини третьої статті 511 МК України. Вилучення товарів, транспортних засобів згідно з цією нормою є заходом забезпечення виконання постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил, зокрема про конфіскацію та забезпечення відшкодування витрат митниці, пов`язаних із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийняте рішення про конфіскацію. 
Зазначене відповідає правовій позиції викладеній Верховним Судом у постанові від 27.02.2020р. у справі №420/5196/18. 
Крім цього, необхідно також вказати на те, що автомобіль "Volkswagen", модель "LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , а не водієві цього транспортного засобу, який на думку відповідача вчинив порушення митних правил. 

Відносно доводів апелянта про те, що законність дій посадових осіб митниці щодо тимчасового вилучення транспортного засобу «Volkswagen LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , що оформлено Протоколом про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020р., повинно вирішуватись Галицьким районним судом міста Львова у справі про порушення митних правил №0298/20900/20 від 28.01.2020 року, то слід зазначити наступне. 
Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. 
Частиною 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. 
Згідно частин 2, 3 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду. 
Статтею 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (ч.2 ст.20 КАС України). 
Оскільки у розглядуваній адміністративній справі предметом спору не являються питання щодо накладення адміністративного стягнення (п.3 ч.2 ст.19 КАС України) та питання щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п.1 ч.1 ст.20 КАС України), бо в даному випадку оскаржуються конкретні дії посадових осіб митного органу, тому у відповідності до наведених вище норм законодавства ця справа підсудна адміністративному суду, і правомірно розглянута в першій інстанції окружним адміністративним судом. 
Також колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 512 Митного кодексу України, тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів та документів, зазначених у частині першій статті 511 цього Кодексу, може бути оскаржено в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу та іншими законами України. 
Згідно з частиною першою статті 24 Митного кодексу України, кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Предметом оскарження є, зокрема, дії - вчинки посадових осіб та інших працівників митних органів, пов`язані з виконанням ними обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України (пункт 2 частини другої статті 24 МК України). 
Частиною першою статті 29 Митного кодексу України встановлено, що рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом. 
Відтак, тимчасове вилучення транспортних засобів може бути оскаржено, в тому числі безпосередньо до суду, можливість такого оскарження не ставиться в залежність від стану розгляду відповідної справи про порушення митних правил. 
Суд апеляційної інстанції також враховує, що згідно долученої до матеріалів справи постанови Галицького районного суду м.Львова від 28.05.2020 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16.09.2020 року, в справі №461/3941/20 про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 , постановлено провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбачених ч.1 ст.482, ч.1 ст.483 МК України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а визнано його винним у вчиненні правопорушення за ст.471 МК України та накладено стягнення в виді штрафу в розмірі 1700 грн.. 
Цією ж постановою Галицького районного суду м.Львова від 28.05.2020 року у справі №461/3941/20 одночасно вирішено автомобіль "Volkswagen", модель "LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 повернути ОСОБА_2 , який являється законним представником (опікуном) позивача ОСОБА_1 .. 
Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 
постановив: 
Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби - залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року в адміністративній справі №944/870/20 за позовом ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.           

Головуючий:	 	В. В. Гуляк 	
Судді:	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови складено 02.10.2020 року