ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021 року                                                                                 Справа №  904/4264/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді: Широбокової Л.П. - доповідач, 
суддів: Кощеєва І.М., Подобєда І.М.

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2020 у справі №904/4264/20 (суддя Мілєва І.В.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Дніпропетровська область, м. Дніпро 

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 65 629,68 грн

ВСТАНОВИВ
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
У липні 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" плати за користування вагонами в сумі 62783,16 грн та збору за зберігання вантажу – 2846,52 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ПР/М-14-2/12-14757/ НЮдч та затримкою вагонів на підходах до станції призначення, коліях станції призначення Інгулець, внаслідок чого були складені відомості ф. ГУ-46, накопичувальні картки  ф.ФДУ-92 та нарахована плата за користування вагонами, збір за зберігання вантажу, які відповідачем досі не сплачені.
Відповідач проти позову заперечував. Зазначив, що є незрозумілою та суперечливою позиція позивача, що одні й ті ж самі вагони були затримані як на станції Горохівка з 03.02.2020 по 09.02.2020, так і на станції Інгулець з 04.02.2020 по 09.02.2020. Надана позивачем копія наказу №13 від 03.02.2020 не може бути належним доказом видання наказу про затримку вагонів, оскільки не містить підпису особи, що його видала. Отже, наказ є таким, що не набрав юридичної сили. У наданих витягах з книг повідомлень відсутня інформація щодо повідомлення позивачем відповідача про прибуття на його адресу спірних вагонів та про готовність їх до подавання на колії відповідача. Відсутні акти, які б свідчили про початок затримки вагонів.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2020 у справі №904/4264/20 (суддя Мілєва І.В.) позов задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"  на користь Акціонерного товариства “Українська залізниця”  в особі Регіональної філії “Придніпровська залізниця” Акціонерного товариства “Українська залізниця” 65 629,68 грн, з яких: 62 783,16 грн - плата за користування вагонами та 2 846,52 грн - збір за зберігання вантажу, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102,00 грн.
Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи встановлено своєчасне  повідомлення відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем призвело до їх затримки на підходах до станції призначення та нарахування залізницею плати за користування вагонами у сумі 65629,68  грн та збору за зберігання вантажу -              2846,52 грн. Відповідачем не доведено відсутності своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення; а на станції призначення, окрім зайняття колій під технологічними операціями, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.
Доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї.
Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, ухвалення його без повного та всебічного з`ясування обставин справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          за доводами позивача одні і ті ж самі вагони були затримані як на станції Горохівка з 03.02.2020 по 09.02.2020, так і на станції Інгулець з 04.02.2020 по 09.02.2020;
-          надана копія наказу №13 від 03.02.2020 не може бути належним доказом, оскільки не містить підпису особи, яка його видала, не зазначена посада представника залізниці. Отже, наказ є таким, що не набрав юридичної сили; 
-          у наданих витягах з книг повідомлень відсутня інформація щодо повідомлення позивачем відповідача про прибуття на його адресу спірних вагонів та про готовність їх до подавання на колії Відповідача;
-          надані акти загальної форми ГУ-23 №№ 333, 371, 373, 376, 391 складені на час затримки вагонів, актів, які б свідчили про початок затримки вагонів, позивачем не було надано.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2020 справа №904/4264/20 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М.,           Кощеєва І.М.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 30.11.2020 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Подобєда І.М. по справі для вирішення питання відкриття апеляційного провадження здійснений автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2020  зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження справу №904/4264/20 для вирішення питання відкриття апеляційного провадження, поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, зупинено дію оскаржуваного рішення, визначено позивачу строк для надання відзиву на апеляційну скаргу – до 28.12.2020.
Станом на 25.01.2021 від позивача жодних документів до суду не надходило. Ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, була надіслана йому на електронну адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі - uz@uz.gov.ua.
22.01.2021 у зв`язку з усуненням обставин, що стали підставою для автоматизованого перерозподілу 30.11.2020, по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд первісно визначеній колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М. та прийнято зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 22.01.2021.
Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
02.06.2014 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) було укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" № ПР/М-14-2/12-НЮдч (далі - договір).
Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" стрілкою № 5 до продовження станційної колії № 3 та стрілкою № 23 до продовження станційної колії № 2. 
Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом 
Межею під`їзної колії є знаки “Межа під`їзної колії”, які встановлено на продовженні колії № 3 біля вхідного сигналу “Н-І”, на продовженні колії № 2 біля вхідного сигналу “Н-ІІ” (п. 1 договору).
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору).
Згідно з п.5 договору здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється:
- порожні вагони під навантаження концентрату залізорудного – через інтервал часу 1,5 години;
- інші – за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форма ГУ-2.
Вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії (п. 6 договору).
Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон (п. 7 договору).
Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 10 договору).
Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів – 12,0 годин (п. 11 договору).
Власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифного керівництва № 1);
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами. Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтів підвищення (п. 14 договору).
Цей договір укладається терміном на 5 років і діє з моменту його підписання сторонами (п. 19 договору).
У зв`язку з реорганізацією підприємств залізничного транспорту та утворенням у встановленому законом порядку та реєстрацією Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця”, сторони підписали додаткову угоду №3 від 15.12.2015 до договору, відповідно до якої сторонами договору стали Публічне акціонерне товариство “Українська залізниця” та Публічне акціонерне товариство “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”.
30.05.2019 сторони підписали додаткову угоду №5а до договору, якою внесли зміни до п. 19, визначено строк дії договору з 25.06.2014 по 31.12.2019 включно.
10.12.2019 сторони підписали додаткову угоду №6 до договору, якою внесли зміни до п. 19 цього договору та погодили, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 25.06.2014 по 31.03.2020 включно.
У травні 2019 року за накладними №№ 42062901, 41970914, 41923095, 42022756, 41919408, 41988841, 42007492, 33744558, 33744780, 45663283, 45642741, 41919408, 42100412, 42102558, 42102640, 41931726, 41922741, 41922683, 41923087, 41923004, 41923384, 41923392, 41923491, 41923327, 41923129, 41923103, 41923111, 41923319, 41923582, 41935552, 41961228, 41961236, 41961244, 41967399, 41967407, 41967472, 41967449, 41923558, 41967373, 41967381, 41961558, 41961285, 41961269, 41961277, 41967597, 41967704, 41967829, 41967845, 41970955, 41967514, 41967530, 41967563, 41967548, 41970948, 41970898, 41970880, 41970930, 41973959, 41973975, 41973934, 41970963, 41973926, 41967464, 41969015, 41961293, 41969361, 42038737, 42008334, 42038570, 42023028, 41967530, 41988841, 41961251, 45187630, 42007492, 41919408, 41970922, 42062893, 42022822, 41988726, 45187606, 41919408, 41988726, 41988841, 42007492, 42102558, 42102640, 42100412, 42102574, 41969015, 41961293, 41961251, 41923301, 41923095, 41969361, 41970914, 41970922, 41923517, 41922675, 41923533, 45265790, 53606430, 45187648, 53606406 залізницею на адресу одержувача Приватного акціонерного товариства “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” (станція призначення -Інгулець) були прийняті до перевезення порожні власні вагони.
На шляху прямування на підставі наказу №13 від 03.02.2020 (а.с. 42) затримані вагони (№№ голова 60028529 хвіст 65568206 у кількості 58 вагонів, індекс поїзда 4151-002-4677 з вантажем на своїх осях, що перевозяться у поїзді №3502) на станції Горохівка Одеської залізниці через неможливість приймання їх станцією Інгулець Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції призначення, що прибули на адресу ПрАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником – ПрАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.
За наведеним фактом станцією затримки вагонів Горохівка Одеської залізниці у порядку, передбаченому п.п.9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, п.9 Правил зберігання вантажів складено:
- акт про затримку вагонів форми ГУ-23а: №1 від 03.02.2020 (а.с. 44), №1 від 03.02.2020 (а.с. 45-46), №1 від 06.02.2020 (а.с. 47);
- повідомлення про затримку вагонів №1 (станція Горохівка Одеської залізниці), що перевозяться в поїзді №3502 індекс 4151-002-4677, отримане відповідачем 03.02.2020 о 15:15 год. (а.с. 43).
Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а (а.с. 44) затримані вагони, що прибули 03.02.2020 о 12 год. 40 хв. поїздом №3502, відправлені поїздом – 06.02.2020 о 18 год. 40 хв.
Відповідно до актів загальної форми ГУ-23 № 318 від 03.02.2020 (а.с. 48), №320 від 04.02.2020 (а.с. 49), №324 від 04.02.2020 (а.с. 50), №325 від 04.02.2020 (а.с. 51), №327 від 04.02.2020 (а.с. 52), № 329 від 04.02.2020 (а.с. 23), №331 від 04.02.2020 (а.с. 54), № 333 від 04.02.2020 (а.с. 55), № 345 від 05.02.2020 (а.с. 56), №347 від 05.02.2020 (а.с. 57), №348 від 05.02.2020 (а.с. 58), №349 від 06.02.2020 (а.с. 59), № 350 від 06.02.2020 (а.с. 60), № 371 від 08.02.2020 (а.с. 61), №373 від 08.02.2020 (а.с. 62-63), № 376 від 08.02.2020 (а.с. 64), № 391 від 09.02.2020 (а.с. 65), № 343 від 05.02.2020 (а.с. 66), оформлених станцією призначення Інгулець, прибулі на адресу ПрАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” вагони своєчасно не забрані ним на свою під`їзну колію.
За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами по відомостям плати ф.ГУ-46 №№ 09029057,09029058, 10029068, 27029223 в сумі 62 783,16 грн та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 №№ 14029007, 10029005 в сумі 2846,52 грн. 
Відомості плати ф. ГУ-46 та накопичувальні картки ф. ФДУ-92 відповідачем було підписано із запереченнями щодо неможливості приймання вагонів через відсутність вільних шляхів.
Причиною виникнення спору є несплата відповідачем заявленої до стягнення плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.
Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
За статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 з подальшими змінами             (далі – Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Згідно зі статтею 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458),  встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.
Згідно з пунктами 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. 
Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акту про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).
Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).
Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.
Порядок нарахування плати за зберігання вантажу залізницею визначено з урахуванням Правил зберігання вантажів, затверджених  наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644  (далі - Правила зберігання).
Так, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Термін безоплатного зберігання обчислюється:
- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;
- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;
- при затримці - з моменту її затримки (п. 8 Правил зберігання).
Розмір плати за зберігання вантажу визначається за тарифами, встановленими у п. 2.1 розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого  наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 року № 317  (далі - Збірник тарифів).
Після закінчення терміну безоплатного зберігання при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі у контейнерах) нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн за одну тонну вантажу.
Збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці), а також за зберігання тварин (з голови) справляється в розмірі 5,9 грн за добу.
У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.
Згідно  наказу Міністерства інфраструктури України від 26.01.2015 року №13 “Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів “Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги”, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року за № 106/26551, до тарифів, плат та зборів, що вказані у розділах II і III Збірника тарифів, застосовується коефіцієнт 2,002.
За статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Матеріалами справи підтверджується, що станцією затримки Горохівка Одеської залізниці та станцією призначення Інгулець Придніпровської залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти загальної форми ГУ-23, ГУ-23а, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки Горохівка Одеської залізниці відповідно до наказу №13 від 03.02.2020 розрахована відповідно до Тарифного керівництва №1 (затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356) плата за користування спірними вагонами у загальній сумі 62783,16 грн та збір за зберігання вантажу – 2846,52 грн.
Відповідно до п. 9 Правил користування вагонами та контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на  підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ  підписується  посадовою особою, визначеною начальником залізниці.
Відповідач посилається на те, що наказ №13 від 03.02.2020 не підписаний уповноваженою особою залізниці та не зазначено посаду представника залізниці.
Водночас, як було зазначено, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
У матеріалах справи наявні вивчені судом акти загальної форми про затримку вагонів та віднесення відповідальності на вантажовласника, що засвідчують факт затримки та її причини, зазначено, що наказ №13 від 03.02.2020 підписаний керівником Нікуліним С.С. Тому, суд доходить висновку, що у сукупності наявні у справі докази доводять факт затримки вагонів на станції Горохівка Одеської залізниці. 
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).
Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станціях підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причини скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.
Акти загальної форми на віднесення відповідальності вантажовласника охоплюють період дії наказу та підписані відповідачем із запереченнями щодо неможливості приймання вагонів через відсутність вільних шляхів тощо.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
За п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:
а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;
б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;
в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).
Приписами п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 №507, передбачено, що приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (ТРА станції). Крім того, відповідно до п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 №411, черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.
Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т. ч. поїздів відповідача, його контрагентів.
Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію, що вбачається зі складених на станції призначення Інгулець актів загальної форми ф. ГУ-23, підписаних сторонами. 
Між тим, навіть за умов наявності вільних під`їзних колій на станції, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні (даний висновок викладений також Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 15.06.2018, справа №904/7360/17).
Отже, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження вживання відповідачем передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, вбачається вина останнього у такому скупченні, внаслідок чого спірні вагони затримувалися як на станціях підходу, так і на станції призначення.
Відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано доказів того, що він мав можливість прийняти спірні вагони, а також не доведено наявності обставин, які б могли бути підставою для відмови у позові з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.
Доводи апеляційної скарги зводяться до перекручування обставин справи, бо наявними доказами підтверджується, що на станції затримки Горохівка Одеської залізниці були складені акти про затримку вагонів №1 від 03.02.2020 та від 06.02.2020 (а.с. 44-47), акти загальної форми №№ 318, 320, 321, 325, 327, 329, 331, 333, 345, 347, 348, 349, 350, 371, 373, 376, 391, 343 (а.с.48-66) були складені на станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці та ними підтверджується затримка вагонів на станції призначення на час затримки вагонів на станції Горохівка Одеської залізниці. Доводи, що в один і той же час на обох станціях затримані одні й ті самі вагони, не підтверджені жодними доказами. Повідомлення про затримку вагонів було прийнято Відповідачем 03.02.2020 о 15.15 год. 
Отже, вимоги позивача про стягнення плати за користування вагонами у сумі 65629,68 грн та збору за зберігання вантажу у сумі 2846,52 грн є правомірними та правильно задоволені судом першої інстанції.
За викладених обставин рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та нормам діючого законодавства, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не знаходить.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що місцевий господарський  суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову; оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається. Апеляційна скарга залишається без задоволення.
Витрати по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282, 284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2020 у справі №904/4264/20  залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2020 у справі №904/4264/20 залишити без змін.
Поновити дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2020 у справі №904/4264/20.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта - Приватне акціонерне товариство “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                      Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                          І.М. Подобєд

Суддя                                                                                           І.М. Кощеєв