ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/12961/20
Номер провадження  №  33/819/18/21

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 року                                                                 
Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М., 
за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсоні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення за ст.44-3, 185, 173 КУпАП щодо нього, 

в с т а н о в и в:

       Цією постановою ОСОБА_1   притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.44-3, ст.185, ст.173 КУпАП, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, 13.11.2020 року ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року, в якій зазначає, що ним пропущено строк на апеляційне оскарження з поважних причин, так його не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, справу було розглянуто у його відсутності, про наявність винесеного рішення йому стало відоме лише 13.11.2020 року.

       Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , який підтримав своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи та розглянувши клопотання,апеляційний суд дійшов такого висновку.

       Відповідно до положень ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Із викладеного випливає, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким встановив обчислення строку на апеляційне оскарження постанови судді з дня її винесення, а не отримання самої копії постанови, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
       Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

       Згідно матеріалів справи, 15.09.2020 року суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за ст.ст. 44-3, 173, 185 КУпАП щодо ОСОБА_1 за його відсутності, оскільки в судове засідання, призначене на 15.09.2020 року він викликався шляхом направлення SMS повідомлень на номер телефону, вказаний ним під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, які було оформлено та доставлено 27.08.2020 року, тобто завчасно. В повідомленнях, які було надіслано ОСОБА_1 , також було зазначено вимоги ст.268 КУпАП, якою регламентовано наслідки неявки до суду.
       Указане свідчить про те, що судом першої інстанції було вжито всіх заходів для належного виклику особи.
        ОСОБА_1 до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. (а.с. 9, 18, 28)
       Номер телефону, на який було надіслано повідомлення ОСОБА_1 про виклик до суду першої інстанції для участі в розгляді справи про адміністративні правопорушення, ним же вказано в апеляційній скарзі.
       Зазначене свідчить про те, що  ОСОБА_1 було достовірно відомо про те, що справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляді в Херсонському міському суді Херсонської області.
       Особисто  ОСОБА_1 до суду не подавалось жодних клопотань про відкладення розгляду справи та неможливість його безпосередньої участі в судовому засіданні.  

       Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

       У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р. зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
       У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.        
       Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

       Проте, ОСОБА_1 не було вжито заходів для отримання інформації щодо стадії розгляду справи про адміністративні правопорушення.

       13.11.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 15.09.2020 року після закінчення строку апеляційного оскарження, який сплив 25.09.2020 року, що був робочим днем.
       При цьому  ОСОБА_1 не був позбавлений можливості на своєчасне отримання інформації  щодо результату   розгляду справи щодо  нього,   що свідчить про його  неналежну процесуальну поведінку, яка не була спрямована на  своєчасне оскарження судового рішення.
       Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що про винесене рішення він дізнався лише 13.11.2020 року, як на поважну причину пропуску ним строку на апеляційне оскарження, не ґрунтуються на законі, оскільки він мав право на оскарження постанови суду протягом 10 днів із дня її винесення.
       У своїй апеляційній скарзі  ОСОБА_1  не навів жодних доводів про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду від 15.09.2020 року щодо нього.
       Починаючи з 16.09.2020 року по 25.09.2020 року включно, що був робочим днем, ОСОБА_1 мав право та можливість своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку.
       Однак  протягом зазначеного часу, він не скористався своїм процесуальним правом, і будь-яких доказів про те, що він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку - не надав, і тим самим пропустив строк без поважної причини. 
       Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, як про це ставиться питання апелянтом, не має, тому апеляційну скаргу належить повернути апелянту.
       Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

       Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року у справі про адміністративні правопорушення за ст.ст.44-3, 185, 173 КУпАП щодо нього - залишити без задоволення у зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження без поважних причин, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        Ю.М. Гемма