П О С Т А Н О В А
іменем  України 
28 січня 2021 року 	 	справа 398/958/20	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Головко О.В., Ясенова Т.І.,     
                                        при секретарі  Троянові А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.10.2020 (суддя Крімченко С.А.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Нартенко О.В. про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

           ОСОБА_1 30.03.2020 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Інспектора патрульної поліції Нартенко О.В., в якому просить скасувати постанову серія ЕАК №2252297 від 16.03.2020 про накладання адміністративного стягнення за розмову по мобільному телефону під час керування автомобілем (ас1,16).
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.10.2020 позов задоволений. Прийняте рішення суд мотивував тим, що інспектор патрульної поліції не надав ніяких доказів вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху. На користь позивача стягнутий сплачений судовий збір в розмірі 1051гр та понесені витрати на правову допомогу в сумі 1000гр (ас64).
В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що сама постанова поліцейського про накладання адміністративного стягнення є достатнім доказом вини позивача. Витрати на правову допомогу мають бути підтвердженими книгою обліку доходів і витрат адвоката. Справа є незначної складності та позивачем не доведено, що понесені ним витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом саме цієї справи. Розмір стягнутих витрат не співмірний з ціною позову (ас72).
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:
Постановою Інспектора патрульної поліції Нартенко О.В. серія ЕАК №2252297 від 16.03.2020, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425гр. В постанові вказано, що ОСОБА_1 о 09:00, керуючи автомобілем ЗІЛ-5301 держномер НОМЕР_1 по вул.Шосейній в м.Підгороднє Дніпропетровської області, розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руці (ас21).
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.
Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції національної поліції, та адміністративних правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 цього Кодексу.
За загальними правилами притягнення особи до адміністративної відповідальності, у відповідності до статті 256 КУпАП складається протокол про адміністративне правопорушення, в якому зокрема зазначаються прізвища, адреси свідків; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписують правопорушник і свідки. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмовлення від його підписання. Роз`яснюються права, передбачені статтею 268 КУпАП.
За таких обставин, надання права працівникам національної поліції на місці притягувати осіб до адміністративної відповідальності за скороченою процедурою без складання протоколу, накладає на них підвищену відповідальність стосовно оформлення доказів правомірності своїх дій.
За умов заперечень водія, суб`єкт владних повноважень мав представити інші докази вини  ОСОБА_1 . 
Доводи апеляційної скарги що сама постанова поліцейського про накладання адміністративного стягнення є достатнім доказом вини позивача є безпідставними. У відповідності до статті 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення є процесуальним рішенням суб`єкта владних повноважень за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення. Безпосередньо докази, яким зобов`язана дати оцінку посадова особа, котра виносить постанову про накладання адміністративного стягнення, перелічені в статті 251 КУпАП.
Суд першої інстанції правильно підкреслив, що жодного такого доказу суб`єкт владних повноважень не представив. 
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.
Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 7 статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Між  ОСОБА_1  та адвокатом Харутою В.А. укладений договір від 09.07.2020 про надання правової допомоги (ас22,23,62).
Згідно опису робіт від 05.10.2020 про надання послуг, адвокатом  Харутою В.А.  витрачена 1 година на підготовку заяви про усунення недоліків позовної заяви; 30 хвилин на надання консультацій; 1 година на підготовку заяви про забезпечення позову; взято участь в 2 судових засіданнях (ас60). 
Згідно додаткової угоди від 05.10.2020, позивач сплатив адвокату 1000гр, зокрема: 200гр за підготовку заяви про усунення недоліків позовної заяви; 100гр за консультації; 200гр за підготовку заяви про забезпечення позову; 500гр за представництво в суді (ас61). Сплата гонорару оформлена квитанцією №196819 від 05.10.2020 (ас59).
З урахуванням обсягу участі адвоката в підготовці та розгляді справи, відображених в описі робіт, колегія суддів погоджується з місцевим судом, що сплачений гонорар в розмірі 1000гр є співмірним з часом, необхідним для виконання адвокатом названого переліку робіт.
Відсутність книги обліку доходів і витрат не може бути причиною позбавлення позивача права на відшкодування понесених витрат на правову допомогу.   
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 272, 286, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.10.2020 - без змін.

Постанова набирає законної сили з 28.01.2021 та оскарженню не підлягає.

   

Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      О.В. Головко 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова