УХВАЛА

21 січня 2021 року 
Київ
справа №813/5500/14
адміністративне провадження №К/9901/15302/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шарапи В.М.,           
суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,-
за участі:
секретаря судового засідання Корецького І.О., 
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Ониськів А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної виконавчої служби України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції              (м. Львів), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання дій неправомірними, скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
встановив:
Верховний Суд постановою від 22 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у справі №813/5500/14 у частині позовних вимог про визнання протиправними дій, скасування наказів про звільнення, зобов`язання вчинити дії скасував і ухвалив у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково.
Визнав неправомірними дії Департаменту державної виконавчої служби, Державної виконавчої служби Львівської області щодо звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Державної виконавчої служби Львівської області в період його тимчасової непрацездатності.
Визнав протиправним та скасував наказ Департаменту державної виконавчої служби "Про звільнення ОСОБА_1 " від 29 травня 2007 року №808.
Визнав протиправним та скасував наказ Державної виконавчої служби Львівської області "Про звільнення ОСОБА_1 " від 30 травня 2007 року №441/К.
Визнав неправомірними дії Головного управління юстиції у Львівській області щодо неприйняття ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.
Поновив ОСОБА_1 з 30 травня 2007 року в Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на посаді першого заступника начальника.
Допустив постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 з                30 травня 2007 року в Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на посаді першого заступника начальника до негайного виконання.
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди скасував і направив справу в цій частині позовних вимог на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. 
У решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня       2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року залишив без змін. 
1 липня 2019 року Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду видано виконавчий лист №2 на виконання вищевказаного судового рішення.
У подальшому від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції           (м. Львів) надійшла заява про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого на виконання рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 травня 2019 року.
На обґрунтування заяви Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції       (м. Львів) посилається на те, що наказом Міністерства юстиції України №3421/5 від     7 листопада 2019 року «Про внесення змін до Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України» передбачено, що Перший заступник начальника міжрегіонального управління, заступники начальника міжрегіонального управління - начальники Управлінь забезпечення примусового виконання рішень та їх заступники призначаються на посади та звільняються з посад державним секретарем Міністерства юстиції України. За таких обставин Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) уважає, що немає повноважень поновити позивача на посаду. 
Крім того, заявник посилається на те, що постановою Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дубчака М.З закінчено виконавче провадження №60913599.  
У результаті вжитих заходів примусового виконання визначених статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем встановлено відсутність повноважень та правових відстав щодо видачі наказу про поновлення ОСОБА_1 на вищезазначеній посаді, тому заявник уважає, що це свідчить про неможливість виконання Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) виконавчого листа, виданого Верховним Судом.
Відповідно до частин першої та другої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Відповідно до частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Судове рішення в цій справі не виконане боржником добровільно.
Доказів про відсутність у боржника обов`язку виконання у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) не надано.
Неможливість поновлення позивача на посаді Першого заступника начальника, оскільки вона не належить до категорії посад, призначення на яку здійснюється Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) та наявність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не є підставами у розумінні частини другої статті 374 КАС України для визнання виконавчого листа по даній справі таким, що не підлягає виконанню.
За наведених обставин, колегія суддів уважає, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою, адже підстави, за яких допустимо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, визначені частиною другою статті 374 КАС України, відсутні. 
Керуючись статтями 248, 256, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
ухвалив:
Відмовити у задоволенні заяви Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого листа, виданого в адміністративній справі №813/5500/14, таким, що не підлягає виконанню.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                         В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                   В.М. Бевзенко 
                                                                                                    Н.А. Данилевич