Ухвала
19 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 589/583/20
провадження № 61-3752ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 жовтня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення заробітної плати та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», у якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення 69 751,00 грн заробітної плати                     ОСОБА_1 з рахунку № НОМЕР_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» для виплати її власнику та зобов`язати відповідача вчинити дії по перерахуванню до АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» вищевказаних коштів. 
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Постановою Сумського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. 
У березні 2021 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення заробітної плати та зобов`язання вчинити дії. 
Отже, зазначена справа є справою незначної складності, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справою, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ,                        06 грудня 2007 року).
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що буде позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи                          № 589/1287/17, яка розглядається Шосткинським судом про стягнення заборгованості по заробітній платі і що справа має виняткове значення для позивача в одержанні власної зарплати у розмірі 69 751,00 грн для лікування і на важливі цілі. Проте  ОСОБА_1 не обґрунтовує, які обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням він позбавлений можливості спростувати при розгляді іншої справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями і відповідно не свідчить, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 .
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                             у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від                               06 жовтня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення заробітної плати та зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                        М. М. Русинчук
                                                                                                                                   Н. О. Антоненко
В. І. Крат