ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 р.	Справа № 520/7238/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року (постановлену суддею Кухар М.Д., повний текст якої складено 10.11.2020 року) по справі   за   заявою    ОСОБА_1 ,   поданою в порядку ст. 374 КАС України, по справі № 520/7238/2020 за позовом        Головного управління Державної податкової служби у Харківській області  до         ОСОБА_1                про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
  ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати  виконавчий лист по справі № 520/7238/2020  таким, що  не підлягає виконанню.
В обґрунтування  вищевказаної заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона  має намір оскаржити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 р., строк на оскарження якого спливає, з урахуванням вихідного дня, 02.11.2020 р., у зв`язку з чим виконавчий лист по справі № 520/7238/2020 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 р. заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погодившись  із ухвалою  суду першої інстанції представник відповідачки подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 р. та  ухвалити свою, якою визнати  виконавчий лист  від 08.10.2020 р. таким, що  не підлягає виконанню. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм  матеріального  та процесуального права, а саме: Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України  та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки  відповідачкою 02.11.2020 року подано  апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/7238/2020 та суд першої інстанції протиправно  та незаконно прийняв вказане  рішення. 
Позивач подав до суду апеляційної інстанції  письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив  апеляційну скаргу залишити без задоволення, а  ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
У судовому засіданні представники апелянтки підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
У судовому засіданні представник  позивача  проти задоволення апеляційної інстанції  заперечував. 
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги  не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 р. адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області до ОСОБА_1  про стягнення податкового боргу задоволено, а саме, стягнуто  з ОСОБА_1  до бюджету України  суму податкового боргу в розмірі 60416,65 грн.
За заявою головного управління ДПС у Харківській області від 30.09.2020 р. Харківським окружним адміністративним судом 08.10.2020 р. видано виконавчий лист у справі № 520/7238/2020.
Відмовляючи у задоволенні  заяви  про визнання  виконавчого листа по справі № 520/7238/2020  від 08.10.2020  р. таким, що  не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що  відсутні підстави,  які визначені  ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно із ч. 1 ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Частиною 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений перелік  підстав визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково,  а саме: якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Згідно із  ч. 4 ст. 300 Кодексу адміністративного судочинства України,  якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що  намір оскаржувати  рішення суду, на підставі якого  видано виконавчий лист не може бути підставою для  визнання такого виконавчого листа  таким, що не підлягає виконанню.
Доказів  наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України, для визнання виконавчого листа по справі № 520/7238/2020 від 08.10.2020 р.  таким, що  не підлягає виконанню матеріали справи  не містять.  
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що апеляційне оскарження рішення суду й можливе поновлення апеляційним адміністративним судом строку на апеляційне оскарження є підставою для зупинення дії оскаржуваного рішення та не свідчить про помилкове видання чи оформлення судом першої інстанції виконавчого листа.
Доводи представника апелянтки, що на час постановлення Харківським окружним адміністративним судом оскаржуваної ухвали  відкрито провадження  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 р. по справі № 520/7238/2020, у зв`язку з чим наявні підстави для  визнання  виконавчого листа  по справі № 520/7238/2020 від 08.10.2020 р. таким, що не підлягає виконанню, суд апеляційної інстанції  вважає необґрунтованим з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка 02.11.2020 р. звернулася до  Другого апеляційного адміністративного суду  через Харківський  окружний адміністративний суд з апеляційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 р. по справі № 520/7238/2020. Вказана  апеляційна скарга отримана Другим апеляційним адміністративним судом  23.11.2020 р.   
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 р. поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 р. по справі № 520/7238/2020,  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року по справі № 520/7238/2020 та зупинено дію рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року.
Таким чином, 10.11.2020 р., на час постановлення Харківським окружним адміністративним судом оскаржуваної ухвали, провадження  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 р. по справі № 520/7238/2020 ще не було відкрито. 
Щодо інших доводів  апелянта суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Hirvisaari v. Finland” від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Ruiz Torija v. Spain” від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави,  які визначені  ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 300,  308, 316, 322, 325, 326, 328, 329,  373, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -    
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року по справі № 520/7238/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили   з дати її прийняття та може бути оскаржена   протягом тридцяти днів з дня   складення повного судового рішення шляхом подачі   касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Я.В. П`янова    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  15.01.2021 року