Єдиний унікальний номер 234/3667/20 
Номер провадження 22-ц/804/375/21        

Єдиний унікальний номер 234/3667/20
Номер провадження 22-ц/804/375/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:
судді - доповідача Халаджи О. В.
суддів: Азевича В.Б., Никифоряка Л.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про визнання протиправною відмову у виплаті страхових виплат та стягнення боргу (суддя першої інстанції Бакуменко А.В.)

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною відмову у виплаті страхових виплат та стягнення боргу. Позивач просила визнати протиправною відмову страхових виплат та стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 18158,40 грн.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про визнання протиправною відмову у виплаті страхових виплат та стягнення боргу залишено без задоволення.
Із вказаним рішенням суду не погодився представник позивача, та подав апеляційну скаргу, вважає, що воно необґрунтоване, суд дав невірну оцінку обставинам справи та поданим доказам.
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що чоловік позивачки ОСОБА_3 з 15.10.2014 року у зв`язку із проведенням АТО, змушений був покинути своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та переміститись до м. Краматорськ. Постановою Фонду від 20.03.2015 року було прийнято рішення про виплату ОСОБА_3 щомісячно грошової суми 698,40 грн., що компенсую відповідну частину втраченого заробітку з 01 березня 2015 року безстроково. 
Зазначає, що у грудні 2015 року чоловік тяжко захворів та отримав перший інсульт. У 2016 році другий інсульт. З грудня 2017 року всі дії від його імені здійснювала позивача на підставі довіреності від 22.12.2017 року. Страхові виплати нараховувались до 01.11.2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачки помер.
Наголошує на тому, що постанова ВД Фонду у м. Краматорськ від 20.03.2015 року про щомісячну грошову допомогу у розмірі 698,40 грн., що компенсувало частину втраченого заробітку з 01.03.2015 року ОСОБА_3 була безстроковою і це єдиний документ, який був спрямований сім`ї ОСОБА_4 . Далі була реорганізація ФММ та інших документів про відмову у виплатах вони не отримували. Діями, що полягають у невиплаті та неперерахуванні страхових виплат, відповідач грубо порушив права ОСОБА_3 , тим самим позбавивши його джерела для покриття витрат для проживання, в тому числі можливості оплачувати житлово-комунальні послуги.
Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 просив рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2020 року скасувати та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, з апеляційною скаргою не погоджується в повному обсязі, та зазначає, що чоловік позивача у період з листопада по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 до будь-якого відділення, яке перемістилась на територію підконтрольній українській владі в межах Донецької області або поза її межами із заявою про тимчасове продовження раніше призначених страхових виплат та відповідних документів, визначених Порядком №20, не звертався та на обліку не перебував, тому не мав правових підстав для нарахування та отримання страхових виплат за цей період. Бездіяльність чоловіка позивача протягом 3 років, та нехтування вимогами чинних правових норм стало підставою для припинення нарахування страхових виплат Фондом, що було нерозривно пов`язано із особою потерпілого, та не виникло в останнього жодних дій щодо непогодження з таким рішенням Фонду чи його оскарженням.
В.о. начальника управління Фонду Давиденко Л.І. просила рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».
Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.    
В даній справі ціна позову становить, 18158,40 грн. тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (2270 х 100 = 227000), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження  без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 12.10.1976 року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб 12.10.1976 року, актовий запис № 688, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ».
Відповідно до довідки від 15.10.2014 року № 1426/207 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_3 перемістився з тимчасово окупованої території ( АДРЕСА_1 ) на адресу Донецька область м. Краматорськ вул.. 19-го Партзїзду 51-196
Постановами Відділення ВД Фонду у м. Краматорську:
-від 20.03.2015р.за №0536/10168/10168/12, потерпілому ОСОБА_3 продовжено раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку у розмірі 698,40 грн., виплати провадити з 01.03.2015 року по безстроково;
-від 03.08.2016р..за №0536/10168/10168/16,потерпілому ОСОБА_3 продовжено раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку у розмірі 698,40 грн., виплати провадити з 01.03.2015 року по безстроково;
Постановою Відділення ВД Фонду у м. Краматорську від 21.10.2016р. за №0536/10168/10168/17, потерпілому ОСОБА_3 припинено виплату щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьку (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 року).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів його звернення до управління (відділення) виконавчої дирекції Фонду у відповідності із Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат, не надано довідку про продовження строку дії довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.
Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції. 
Призначення і виплата страхових виплат потерпілим на виробництві внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у відповідності з ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі ЗУ № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року).
Згідно зі ст. 16 ч. 1 п. 2 Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», застрахована особа має право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.
Статтею 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» передбачено, що у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.
Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. У цьому переліку є м. Горлівка Донецької області.
Відділення ВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Куйбишевському районі м. Донецька Донецької області припинило свою діяльність Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, а саме зазначено, що проведення реєстраційних дій щодо зміни місцезнаходження юридичних осіб та місця проживання фізичних осіб - підприємців, місцезнаходженням/місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції, здійснюється щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців державними реєстраторами реєстраційних служб територіальних органів Міністерства юстиції України в областях та місті Києві.
Відповідно до пункту 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1105, особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМУ від 05.11.2014р. № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 1.10.2014р. № 509.
Рішенням адміністративної комісії ВД Фонду від 1 листопада 2015 року, з 1 грудня 2015 року призупинено здійснення нарахування страхових виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей) у відділенні, яке переміщене на територію, що контролюється українською владою.
Відповідно до частини четвертої статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105), виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більше як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Вищезазначена стаття Закону не поширюється на спадкоємців, тому їм страхові виплати не нараховуються.
Аналогічна норма передбачена положеннями п. 8 Порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської області, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, згідно до якої особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення АТО, встановлено постановою правління Фонду від 11 грудня 2014 року № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за № 6/26451.
У пункті 1 розділу III цього Порядку зазначено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви.
Отже, особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
ОСОБА_6 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 15.10.2014 року № 1426/207 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО (а.с.6). 
12.03.2015 року ОСОБА_3 була подана заява до Фонду про продовження нарахування раніше призначених страхових виплат (а.с 32).
Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 21.10.2016 року було вирішено з 01.11.2016 року ОСОБА_3 припинити виплати, на підставі протоколу УПСЗН від 13.10.2016 №42 (а.с.37-38).
Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 25.04.2019 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Донецьку (а.с.12).
Припинення нарахування Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області страхових виплат потерпілому ОСОБА_3 здійснено з 01 листопада 2016 року, тобто за життя ОСОБА_3 але останній у встановленому законом порядку не оскаржив дії відповідача, тобто за життя не виявив інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто майже через три роки від дати прийняття Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області рішення про припинення виплати щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, а отже, позивач як спадкоємець не має права на те, що за життя спадкодавця йому не нараховано і спадкодавець дій відповідача із не нарахування вказаних страхових виплат не оскаржував.
Отже право на щомісячні страхові виплати не є абсолютним та підлягало законним обмеженням – такими які передбачені чинними нормативно-правовими актами Постановами Кабінету Міністрів України, відповідно до вимог яких призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509.
Та вираження волі ОСОБА_3 відбулось вчиненням певних дій, взяттям на облік останнього як особи переміщеної з тимчасово окупованої території, складанням та підписанням письмових документів, та суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що мало місце втілення волі у письмовому вираженні. Та подальше нехтування вимогами чинних правових норм стало підставою для припинення страхових виплат Фондом, що було нерозривно пов`язано із особою потерпілого, та не викликало в останнього жодних дій щодо непогодження з таким рішенням Фонду чи його оскарженням.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до позовної заяви додала свідоцтво про право на спадщину віл 09.10.2019 року (а.с.11).
З матеріалів справи вбачається та підтверджено, що спадкоємець не отримав право на виплату спірних страхових виплат, які не були нараховані та не належали спадкодавцю.
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин у справі, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та  оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді            О.В. Халаджи

В.Б. Азевич

Л.П. Никифоряк