Справа № 461/4311/20                                         Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 22-ц/811/2244/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 
Категорія справи:9

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        25 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,
за участю секретаря Івасюти М.В.,
адвоката Децика В.І. – представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою частково задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про приведення будівництва до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.
Заборонено згаданим відповідачам вчиняти дії щодо здачі та прийняття в експлуатацію квартири АДРЕСА_1 після проведеної реконструкції та щодо реєстрації права власності на цю квартиру.
Заборонено Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові приймати в експлуатацію квартиру АДРЕСА_1 після проведеної реконструкції (а.с. 130-132). 

Згадану ухвалу оскаржили відповідачі.
Апелянти просять оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, покликаючись на її незаконність та порушення норм процесуального права.
Вважають що, як зі змісту заяви позивачки про забезпечення позову, так і змісту оскаржуваної ухвали «не зрозуміло, яким чином прийняття об`єкта нерухомості в експлуатацію і реєстрація речового права на цей об`єкт може утруднити чи унеможливити виконання рішення, якщо таким суд зобов`яже відповідачів привести квартиру до вимог наказу Департаменту містобудування Львівської міськради № 217 від 15.07.2013 року», а тому вважають, що оскаржувану ухвалу «суд прийняв передчасно» (а.с. 135-136). 

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.
Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (Постанова Пленуму Верховного Суду України 
від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Апеляційна скарга на ухвалу про забезпечення позову не містить доводів, які б спростовували доводи, як позовної заяви, так і доводи заяви про забезпечення позову.
Колегія суддів вважає очевидним той факт, що прийняття в експлуатацію квартири АДРЕСА_1 після проведеної її реконструкції та реєстрація права власності на цю квартиру - фактично новоутворену в результаті цієї реконструкції - у випадку задоволення судом позовних вимог може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про приведення будівництва до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а відтак доводи апеляційної скарги про «передчасність» оскаржуваної ухвали до уваги прийматися не можуть.

В той же час, заходи забезпечення позову, застосовані судом, не перешкоджають відповідачам (апелянтам) в експлуатації їхньої квартири: доводів про такі перешкоди апеляційна скарга не містить.

За вищенаведених обставин колегія суддів доводи позивачки щодо необхідності вжиття по справі відповідних заходів забезпечення позову визнає обгрунтованими, а заходи забезпечення позову, застосовані судом першої інстанції шляхом постановлення оскаржуваної ухвали, - співмірними позовним вимогам.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої висновків оскаржуваної ухвали не спростовують, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 02 лютого 2021 року.

       Головуючий:                                        Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                        Крайник Н.П.

                                                                Шеремета Н.О.