ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2021 року
м.Харків
справа № 643/8904/20
провадження № 22-ц/818/304/21
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Хорошевського О.М.
суддів: Бурлака І.В., Яцина В.Б.
за участю секретаря: Пузікової Ю.С.
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 
заінтересована особа - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 15 червня 2020 року постановлену суддею Мельниковою І.Д.,
у справі за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
в с т а н о в и в:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року у відкритті провадження відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. А також просить постановити окрему ухвалу яку направити до Вищої Ради Правосуддя щодо притягнення судді ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; Встановлення факту необхідно для подальшого встановлення наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи ОСОБА_5 .
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив із того, що з тексту заяви та з пункту четвертого прохальної частини заяви вбачається спір про право, тому розглядати справу в порядку окремого провадження не вбачається можливим.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Розглядом справи встановлено, що у червні 2020 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою та просив встановити факт відсутності проживання та реєстрації на території України ОСОБА_2 протягом 2015-2020 років; встановити факт проживання та реєстрації на території Португалії ОСОБА_2 ; встановити факт відсутності проживання біологічної матері ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5 протягом 2015-2020 років; заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 .
В п. 4 заяви ОСОБА_5 просить задовольнити його заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення для подальшого позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення збитків нанесених державі Україна.
Відповідно до ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частинами 1 та 2 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення або вирішення особистих чи майнових прав самого заявника.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Європейський суд зазначає, що положення пункту 1 статті 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» п.36) та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Отже, під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначає, що встановлення юридичного факту необхідно перш за все, для захисту права дитини на належні умови життя, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, а також повернення незаконно отриманих коштів у вигляді виплат по безробіттю, отримання субсидій.
Встановлення факту про який просить ОСОБА_5 само по собі не тягне за собою виникнення, зміни або припинення особистих майнових прав заявника.
Обставини які можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав мати дитини повинні доводитися під час розгляду справи за позовною заявою, яка буде містити такі вимоги.
Щодо вимог апеляційної скарги про постановлення окремої ухвали яку направити до Вищої Ради Правосуддя для подальшого притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, то судова колегія зазначає, що до компетенції апеляційного суду не входить вирішення такого питання.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Тому колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 15 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий:                                                         О.М. Хорошевський
Судді:                                                                     І.В. Бурлака
В.Б. Яцина
Повне судове рішення виготовлено 02.03.2021