ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 березня 2021 року           справа №360/3732/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Геращенка І.В., Міронової Г. М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 р. у справі  № 360/3732/20 (головуючий І інстанції Н.М. Басова) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соколівські надра» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Соколівські надра» (далі - позивач, ТОВ «Соколівські надра») звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (далі – відповідач, ГУ ДПС), в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Луганській області від 24.09.2020  № 0018395204 щодо зобов`язання сплатити штраф у сумі 589,00 грн та № 0018365204 щодо зобов`язання сплатити штраф у сумі 528,37 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області  від 24.09.2020 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю “Соколівські надра” № 0018395204, яким визначено збільшення грошового зобов`язання з ПДВ на суму   штрафних санкцій у розмірі 589  гривень 60 коп та № 0018365204, яким визначено збільшення грошового зобов`язання з ПДВ на суму   штрафних санкцій у розмірі 528  гривень 37 коп.; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Соколівські надра” судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривні 00 коп. 
Додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Соколівські надра” про розподіл судових витрат на правничу допомогу, а саме суд: стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Соколівські надра” судові витрати по сплаті за правничу допомогу у розмірі 4778 гривень 80 коп.
Відповідач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до реєстру транзакцій позивача був відкритий рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ та перше поповнення рахунку відбулось 21.04.2016, перше списання 24.06.2016 (поповнення на суму 19365 грн, задекларовано – 19365 грн та списано на таку ж суму). Судом не враховано, що на момент поповнення рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ за позивачем рахувалась недоїмка, яка не була сплачена. Апелянт наголошує, що кошти з рахунку електронного адміністрування ПДВ зараховувались в порядку черговості виникнення податкової заборгованості відповідно до чинних норм визначених п.87.9 ст.87 ПК України. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ТОВ “Соколівські надра” є юридичною особою приватного права, юридична адреса: вул. Донецька, будинок 37А, місто Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, основним видом економічної діяльності є 23.70 Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю (а.с.25-26).
Головний управлінням ДПС України у Луганській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1, ст.20 розділу І, п.п.75.1.1, п. 75.1, ст. 75, п. 76.1 та абз.2 п. 76.3 ст. 76, ст. 102 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI проведено камеральну перевірку ТОВ “Соколівські надра” з питання своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за періоди серпень, вересень, листопад 2017 року, березень, квітень, травень, липень 2018 року, по податковому повідомленню-рішенню № 0025881206 від 14.12.2017.
За результатами перевірки складено Акт №1583/12-32-52-04-12/34086384 від 03.09.2020  про результати камеральної перевірки ТОВ “Соколівські надра” з питання своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за періоди серпень, вересень, листопад 2017 року, березень, квітень, травень, липень 2018 року, по податковому повідомленню-рішенню № 0025881206 від 14.12.2017 (а.с.14-15,79-80,81). Акт отримано позивачем 07.09.2020
Перевіркою встановлено порушення вимог п.57.1, п. 57.3 ст. 57, п.203.2 ст.203 Податкового Кодексу України, ТОВ “Соколівські надра” несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання з ПДВ, із затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у сумі 5283,7 грн та з затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у сумі 2948 грн.
15.09.2020 позивач подав до відповідача заперечення на акт перевірки, які за результатом розгляду відповідачем 22.09.2020 висновки акту залишені без змін (а.с.14-18,20-21). 
Відповідачем, на підставі висновків акту яким встановлено порушення строку сплати сум грошового зобов`язання з ПДВ визначеного п.203.2 ст.203 ПК України, винесено податкові повідомлення-рішення від 24.09.2020 №0018395204, яким на підставі ст.126 ПК України визначено збільшення грошового зобов`язання з ПДВ на суму штрафних санкції - 589,60 грн та №0018395204, яким визначено збільшення грошового зобов`язання з ПДВ на суму штрафних санкції - 528,37 грн (а.с.76,77). 28.09.2020 податкові повідомлення-рішення отримані позивачем (а.с.78).  
Відповідно до Інтегрованої картки платника податків ТОВ “Соколівські надра”  з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг):  станом 30.06.2015  рахувалася недоїмка на загальну суму 2478,45 грн. (основна заборгованість - 1998,97 грн. та пеня - 479,48 грн.); 26.10.2015 податковим повідомленням рішенням №0006531501 від 30.09.2015 донараховано грошове зобов`язання у сумі - 20062,94 грн (основний платіж - 14648,00 грн, штрафні санкції - 3662,00 грн  та пеня - 1752,94 грн) (а.с.52-75,131-139).  В цей періоду часу всі сплачені кошти позивача зараховувались в порядку черговості виникнення податкової заборгованості.
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 по справі №812/1118/16 задоволено частково адміністративний позов  товариства з обмеженою відповідальністю “Соколівські надра” до державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення, визнання протиправною та скасування податкової вимоги , а саме суд: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення форми “Р” № 0006531501 від 30.09.2015, прийняте державною податковою інспекцією у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області; визнав протиправною та скасовав податкову вимогу державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області № 380-17 від 08.08.2016 в частині на суму 20  062,94 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив. Стягнув з державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Соколівські надра” у сумі 1378,00 грн (а.с.146-149). Судове рішення набрало законної сили 05.07.2017.
28.11.2016 відповідачем виключено суму грошового зобов`язання з обліку по податковому повідомленні - рішенні №0006531501 від 30.09.2015  у сумі - 20062,94 грн  на підставі рішення суду у справі №812/1118/16. 
24.12.2014 ТОВ “Соколівські надра” був відкритий рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ та перше поповнення рахунку відбулось 21.04.2016, перше списання з  нього – 24.06.2016. Всього за період з 21.04.2016 по 12.12.2020 зараховано коштів на ПВД-рахунок у розмірі 4  689  691,00 грн та здійснено з нього списання у період з 26.04.2016 по 27.11.2020 у розмірі 4  269  030 грн (а.с.22-24,142-143).
Всі суми узгоджених податкових зобов`язань, що увійшли у перевіряємий відповідачем період згідно акту камеральної перевірки,  своєчасно і у повному обсязі списані з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ ТОВ “Соколівські надра”, що підтверджується роздруківкою транзакцій по рахунку позивача (а.с.22-24).
За податковим повідомленням-рішенням №0025881206 від 14.12.2017 сплата була здійснена позивачем з розрахункового рахунка підприємства у розмірі 27474,28 грн, що підтверджується платіжним дорученням №27 від 18.01.2018 (а.с.19).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач здійснював погашення узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ  у порядку черговості з електронного рахунку позивача, в тому числі і за податковими зобов`язаннями, які виникли до 01.07.2015, всупереч прямої заборони положенням Податкового Кодексу України. Позивачем повністю доведено виконання ним у повному обсязі вимог ПК України щодо своєчасної сплати узгоджених сум податкового (грошового) зобов`язання  з податку на додану вартість, що в свою чергу унеможливлює застосування до нього штрафних санкцій, передбачених ст. 126 ПК України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, з податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;
Як визначено п.  36.5  ст.  36 ПК України  відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно п .38.1  ст.  38 ПК України  виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно із пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
За положенням підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Суд зазначає, що відповідно до п. 87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.
Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".
Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Отже обов`язок податкового органу зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, який встановлений пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.
Норми статті 95 ПК  України встановлюють підстави для здійснення контролюючим органом за платника податків  і на користь держави заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а вразі їх недостатності - шляхом продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
При цьому, спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, в тому числі, з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є норма абзацу першого пункту 95.3 цієї статті (в редакції з 29.07.2015), згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Аналіз наведених норм в їх системному зв`язку дає підстави зробити такий висновок щодо правового регулювання погашення податкового боргу з податку на додану вартість за рахунок коштів у системі електронного адміністрування цього податку з липня 2015 року: у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений  пунктом 57.1 статті 57 ПК  України строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.
Отже, положення пункту 87.9 ст. 87 ПК України встановлюють черговість погашення податкового боргу незалежно від способу (добровільного чи примусового) та джерела погашення податкового боргу, тоді як положення пункту 95.3 ст. 95 ПК України регулює відносини щодо стягнення (примусового погашення) податкового боргу за рахунок коштів на банківських рахунках та на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ.
Суд зазначає, що Законом України № 71-VІІ від 28.12.2014 ПК України доповнено статтею 200-1, яка визначає електронне адміністрування податку на додану вартість.
Так, відповідно до пункту 200-1.5 ст.200-1 ПК України (у редакції в період з 01.07.2015 по 31.12.2016), з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету або на спеціальний рахунок платника - сільськогосподарського підприємства, що обрав спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу, в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань.
Згідно з пунктом 200-1.5 ст.200-1 ПК України (у редакції в період з 01.01.2017 по 30.07.2018), з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.
Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (далі - Порядок № 569) визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.
Система електронного адміністрування податку запроваджується поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 року або іншої дати, визначеної окремим рішенням Верховної Ради України про скорочення такого періоду) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі (пункт 1 Порядку).
Відповідно до пункту 20 та 21 Порядку № 569 (у редакції, яка діяла з липня 2015 по  21.07.2017), за підсумками звітного (податкового) періоду відповідно до задекларованих у податковій декларації з податку результатів діяльності платником податку проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 Податкового кодексу України, та/або здійснюється перерахування сум податку на спеціальний рахунок. Суми податку, зазначені в податкових деклараціях з податку, перераховуються до бюджету та/або на спеціальний рахунок з електронного рахунка платника податку. Для перерахування до бюджету та/або на спеціальний рахунок платника податку сум узгоджених податкових зобов`язань відповідно до поданих податкових декларацій з податку ДФС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов`язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або номер та серія паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. На підставі таких реєстрів Казначейство не пізніше останнього дня строку, встановленого Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету та/або на спеціальні рахунки платників податку з їх електронних рахунків.
За положенням пункту 20 та 21 Порядку № 569 ( в редакції з 22.07.2017), для перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань відповідно до поданої податкової декларації з податку ДФС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний (податковий) період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.
На підставі такого реєстру Казначейство не пізніше останнього дня строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету з електронних рахунків платника податку.
У разі подання платником податку уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з податку за попередні звітні (податкові) періоди, які передбачають збільшення податкових зобов`язань з податку, що підлягають перерахуванню до бюджету, для перерахування таких зобов`язань до бюджету ДФС не пізніше наступного робочого дня подання таких уточнюючих розрахунків надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний (податковий) період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.
На підставі такого реєстру Казначейство перераховує суми податку до бюджету.
У разі подання платниками податку уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з податку за попередні звітні (податкові) періоди, за результатами яких зменшуються позитивні нарахування в межах залишку узгоджених податкових зобов`язань, не сплачених до бюджету, що обліковуються Казначейством до виконання в повному обсязі, ДФС не пізніше наступного робочого дня подання таких уточнюючих розрахунків надсилає Казначейству коригуючий реєстр.
На підставі такого реєстру Казначейство уточнює інформацію, зазначену в раніше надісланих реєстрах.
У разі зміни даних платника податку, зазначених в абзаці першому цього пункту, та/або реквізитів його поточного рахунка, на який зараховуються кошти з електронного рахунка, ДФС надсилає Казначейству коригуючі реєстри.
Якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на електронному рахунку платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати контролюючому органу у складі податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок платника податку, реквізити якого зазначаються в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку, або до бюджету в рахунок сплати податкового боргу з податку, що виник починаючи з 1 липня 2015 року.
При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися за відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих в Реєстрі, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих в податковій звітності з податку у цьому звітному періоді.
Сума податку, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, зменшується на суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню до бюджету в рахунок погашення податкового боргу з податку, що виник починаючи з 1 липня 2015 року або на поточний рахунок платника на дату її подання, шляхом зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка (УПопРах). Перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися, якщо таке зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка (УПопРах) не призведе до формування від`ємного значення суми податку, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку (УНакл).
Для відповідного перерахування коштів ДФС надсилає Казначейству реєстр, в якому зазначаються найменування платника податку, податковий номер та індивідуальний податковий номер, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника податку, та реквізити такого рахунка (у разі подання платником податку заяви про повернення коштів на його поточний рахунок).
Казначейство на підставі зазначеного реєстру протягом п`яти робочих днів після закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати платником податку сум податкових зобов`язань, здійснює відповідне перерахування.
Якщо протягом десяти робочих днів після закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати платником податку сум податкових зобов`язань, відповідне перерахування не здійснилося, сума, на яку зменшено загальну суму поповнення електронного рахунка (УПопРах) відповідно до першого речення абзацу третього цього пункту, підлягає сторнуванню.
Отже, саме з 01 липня 2015 року податкові органи за платника здійснюють списання суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість з рахунків електронного адміністрування податку на додану вартість. Для цього на такому рахунку платника податку повинна міститись достатня сума коштів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № К/9901/48911/18.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, з виписки транзакцій  електронного рахунку платника ПДВ ТОВ “Соколівські надра” підтверджують поповнення рахунку позивачем та списання з нього коштів  у відповідності до узгоджених сум грошових зобов`язань за перевіряємий контролюючим органом період. 
Суд зазначає, що матеріали справи свідчать, що позивачем своєчасно сплачувались узгоджені суми податкового (грошового) зобов`язання  з податку на додану вартість.
При цьому, відповідач здійснював погашення узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ  у порядку черговості з електронного рахунку позивача, в тому числі і за податковими зобов`язаннями, які виникли до 01.07.2015, всупереч положення п. 87.1 ст. 87 Податкового Кодексу України та Порядку № 569.
Натомість відповідач не довів правомірності своїх дій щодо списання з електронного рахунку платника ПДВ податкового боргу, що виник до 01.07.2015. 
На підставі викладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача при нараховані штрафних санкцій ТОВ “Соколівські надра”, що обумовлює визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.09.2020 № 0018395204 щодо зобов`язання сплатити штраф у сумі 589,60 грн та № 0018365204 щодо зобов`язання сплатити штраф у сумі 528,37 грн. 
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, які регламентують спірні правовідносини.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін
Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 р. у справі  № 360/3732/20 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 р. у справі  № 360/3732/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 31 березня 2021 року.

Суддя-доповідач:                                                                         Е.Г. Казначеєв

Судді:                                                                                      І.В. Геращенко  

                                                                                                     Г.М. Міронова