УХВАЛА

01 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/4628/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко   О.   Р.   -   головуючого, Бакуліної   С.   В, Стратієнко   Л.   В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України
на   постанову Північного апеляційного господарського суду від   17.02.2021 (колегія суддів у складі: Хрипуна   О.   О., Тищенко   А.   І., Чорногуза   М.   Г.)
у справі за позовом Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (далі - Підприємство)
до Міністерства оборони України (далі - Міністерство)
про стягнення 389   937,90 грн,
В С Т А Н О В И В:
1.          Господарський суд Харківської області рішенням від 16.11.2020 в позові про стягнення 389   937,90 грн відмовив.
2.          Північний апеляційний господарський суд постановою від 17.02.2021 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про задоволення позову.
3.          17.03.2021 Міністерство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від   17.02.2021, в якій просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
4.          Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
5.          Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
6.          Скаржник оскаржує судове рішення, яким вирішено спір про стягнення 389   937,90   грн, а тому воно не підлягає касаційному оскарженню. Скаржник стверджує, що винятковість оскарження в касаційному порядку постанови у справі №   910/4628/20 пояснюється можливістю задоволення апеляційних скарг позивача та стягнення в подальшому заборгованості з відповідача у справах №№   910/4630/20, 910/4627/20, в яких суди першої інстанції відмовили у задоволенні позовів.
7.          Верховний Суд зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів". Незгода з рішенням суду попередньої інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом. З урахуванням предмета та підстав позову у даній справі, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги, що справа має виняткове значення для скаржника.
8.          Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).
9.          Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
10.          Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
11.          Оскільки касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію пп. а), б), в), г) п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК, колегія суддів вважає, що скаржником не дотримано умову допуску цієї справи до касаційного оскарження.
12.          З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 у справі №   910/4628/20, оскільки скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
13.          Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення виконання оскаржуваної постанови, які підлягають залишенню без розгляду, оскільки суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження
Керуючись ст. ст. 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №   910/4628/20 за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий   суддя                                                            О.   Кібенко

Судді                                                                                          С.   Бакуліна

                                                                                          Л.   Стратієнко