ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 р.	Справа № 953/8868/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шаренко С.Л., м. Харків,  по справі № 953/8868/20
          за позовом         ОСОБА_1  
          до        старшого лейтенанта поліції інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Харківській області структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції Поліщука Олександра Андрійовича                
          про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до  старшого лейтенанта поліції  інспектора відділу БДР  Управління патрульної поліції в Харківській області структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції Поліщука  Олександра Андрійовича (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:
-скасувати  постанову  серія ДП18 №525722 від 25.05.2020 року  про  притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП винесеної  старшим лейтенантом поліції відділу БДР УПП в Харківській області ДПП Поліщуком Олександром Андрійовичем, а справу  направити на новий розгляд до компетентного органу.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2020 року  в задоволенні позову   ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить  скасувати  рішення Київського  районного суду м. Харкова від 29.10.2020 року та прийняти нове рішення, яким  позов задовольнити.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги  апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним  засобом КАМАЗ 65115 р.н. НОМЕР_1 технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме був відсутній задній  захисний пристрій, що є порушенням  п.31.4.7 «е» ПДР України, п.6.8.12 ДСТУ 3649:2010 та ст. 37 Закону України « Про дорожній рух», у зв`язку з чим  інспектором  відділу  безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Поліщуком  О.А. 25.05.2020 року винесено постанову серії  ДП18 №525722, якою  притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваної постанови.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до оскаржуваної постанови, 25.05.2020 року  о 13 год.55 хв. ОСОБА_1 , керуючи по просп. Московському, 302 в м. Харків транспортним  засобом КАМАЗ 65115 р.н. НОМЕР_1  у якого був відсутній задній  захисний пристрій порушив  п.31.4.7 «е» ПДР України, п.6.8.12 ДСТУ 3649:2010 та ст. 37 Закону України « Про дорожній рух», у зв`язку з чим  інспектором  відділу  безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Поліщуком  О.А.   притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З аналізу наведеної норми слідує, що      відповідальність за ч.1   ст. 121 КУпАП   настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.
Притягнення позивача до адміністративної      відповідальності за ч.1   ст. 121 КУпАП   відбулося через порушення позивачем  п.31.4.7 «е» ПДР України, оскільки позивач керував транспортним засобом КАМАЗ 65115 р.н. НОМЕР_1  у якого був відсутній задній  захисний пристрій.
Пунктом 31    Правил дорожнього руху, затверджених    постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306    (далі    ПДР) встановлені вимоги до        технічного         стану транспортних засобів        та їх обладнання.
Приписами п.п. 31.4 п. 31    ПДР    передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.
У наведеному пункті    Правил дорожнього руху   викладений перелік технічних несправностей        транспортних засобів за наявності яких   забороняється експлуатація таких транспортних засобів, до яких, зокрема, п.п. 31.4.7 (е) ПДР України  віднесено відсутність передбаченого конструкцією бампера або заднього захисного пристрію.
Отже, відсутність заднього захисного пристрію віднесено до технічних несправностей транспортного засобу за наявності яких  експлуатація його забороняється, а у разі такої експлуатації настає відповідальність за ч.1    ст. 121 КУпАП.    
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі  обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно  до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже,  зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність  адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема,  пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.
Перевіряючи обгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП колегія суддів зазначає наступне.
Матеріали адміністративної справи містять відеозапис з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано подію адміністративного  правопорушення.
Однак, оцінюючи вказаний доказ на відповідність його ознакам допустимості, належності, достовірності та достатності, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Матеріалами справи підтверджено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.
Водночас, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства, ст. ст. 73,74 КАС України, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 24.07.2019 року по справі №161/10598/16-а, від 13 лютого 2020 року по справі  №524/9716/16-а, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Отже, відеозапис з нагрудної камери поліцейського не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 чт.121 КУпАП.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи незаконність оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, то за приписами ч.3 ст.286 КАС України справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Враховуючи незаконність оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вимоги позивача про направлення справи до компетентного органу на новий розгляд задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2020 року прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2020 року по справі № 953/8868/20  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Харківській області структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції Поліщука Олександра Андрійовича про  скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Скасувати  постанову  серія ДП18 №525722 від 25.05.2020 року, винесену  старшим лейтенантом поліції відділу БДР УПП в Харківській області ДПП Поліщуком Олександром Андрійовичем  про  притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП , а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити
В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський