ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2021 року	Львів	Справа № 140/11070/20 пров. № А/857/14743/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Мікули О.І. 
з участю секретаря судового засідання     Пильо І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Фортуна Трейдінг» про визнання договору недійсним за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року (суддя першої інстанції Сорока Ю.Ю., м. Луцьк),
В С Т А Н О В И В :
Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» (далі - ТОВ «Волиньтабак», відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Фортуна Трейдінг» (далі - ТОВ «Торговий дім Фортуна Трейдінг», відповідач 2) про визнання недійсною угоди між Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Фортуна Трейдінг» від 03.06.2020 № 03/06-20Т.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що єдиною метою укладення зазначеного договору є надання податкової вигоди третім особам для ухилення від сплати ПДВ, у зв`язку з тим, що ГУ ДПС у Волинській області вважає, що господарські операції з постачання тютюнових виробів фактично не відбувалися, оскільки наявність залишків тютюнових виробів не підтверджено. В результаті того, що господарська операція фактично не відбулась, то первинні документи (зокрема податкові накладні, договори) складені ТОВ «Волиньтабак» на підтвердження таких операцій не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення операції.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено. 
Із таким судовим рішенням не погодилося Головне управління ДПС у Волинській області та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просило скасувати рішення і постановити нове. Аргументуючи незгоду, зазначило, що суд безпідставно вказав у рішенні, що підставою для звернення до суду з позовом став лист Офісу Генерального прокурора від 22 червня 2020 року, в якому вказано про розгляд питання про зупинення реєстрації податкових накладних, в тому числі ТОВ «Волиньтабак». Однак, такий висновок є необґрунтованим, оскільки підставою звернення стала наявність обставин та достатньої отриманої інформації про здійснення господарської операції шляхом укладення договору, який не спрямований на настання наслідків, що свідчить про відсутність реального характеру відповідних операцій. Так, договором передбачено здійснення попередньої оплати за товар, не передбачено місця поставки та зберігання товару. При здійсненні аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Волиньтабак» встановлено участь платника у схемах формування сумнівного податкового кредиту, а саме реалізацію тютюнових виробів суб`єктам, у яких в наступних ланцюгах відбувається підміна номенклатури товарів. Первинних документів на підтвердження господарських операцій за січень-травень 2020 року надано не було. Окремі первинні документи, що надані суду, не можуть підтвердити реальність операцій, оскільки не спростовують доводи податкового органу про неможливість вчинення у вказаних обсягах за відсутності місць зберігання, трудових ресурсів та ін. Встановлено, що розрахунковий залишок нереалізованих тютюнових виробів за даними ЄРПН ТОВ «ТД «Фортуна Трейдінг» складає 5371582,29 пачок та 1720 шт. Станом на 1 липня 2020 року за даними СЕА ПДВ сума ліміту ТОВ «ТД Фортуна Трейдінг» складає 38285, 8 тис. грн, в т.ч. сума ліміту по отриманих від ТзОВ «Волиньтабак» податкових накладних складає 20000 тис. грн. Таким чином, ТОВ «ТД «Фортуна Трейдінг» здійснює накопичення реєстраційної суми ліміту в СЕА ПДВ. Згідно повідомлень про прийняття працівників на роботу ТОВ «ТД «Фортуна Трейдінг» 16 квітня 2020 року прийнято на роботу 5 працівників, 22 травня 2020 року – 14 працівників і 29 травня 2020 року – 1. При цьому згідно звіту про нараховану заробітну плату за травень 2020 року загальна сума зарплати становила 28850 грн. Також не враховано, один зі складів в місті Києві, які ТОВ «ТД «Фортуна Трейдінг» має в користуванні згідно поданих звітів,  належить  іншому підприємству – ТОВ «МДМ Інвест», при цьому відсутня інформація щодо реєстрації податкових накладних щодо надання послуг з оренди. Отже, неможливо підтвердити зберігання придбаного згідно оспорюваного правочину і нереалізованого товару. Також, відсутня інформація щодо навантаження, розвантаження, транспортування товару. Отже, за результатами проведеного аналізу даних ІС «Податковий блок» при незабезпеченості власними основними засобами, відсутністю обігових коштів ТОВ «ТД «Фортуна Трейдінг» здійснило придбанн  тютюнових виробів в значних обсягах та сформувало суму ліміту в розмірі 38285, 8 тис. грн, в тому числі за рахунок отриманих від ТОВ «Волиньтабак» податкових накладних на суму ПДВ 200000 тис.грн. Також, операції з придбання ТОВ «Волиньтабак» тютюнових виробів здійснено в день реалізації, що свідчить про транзитний характер операцій. ТОВ «ТД «Фортуна трейдінг» внесено до переліку ризикових . За даними Держреєстру речових прав на нерухоме майно об`єктів нерухомості за підприємством не зареєстровано. ГУ ДПС у Волинській області вважає, що господарські операції постачання фактично не відбувалися. Сума отриманої податкової вигоди ТОВ «Волиньтабак» від укладення договору від 3 червня 2020 року становить 20000 тис. грн. Отже, встановлено наявність мети, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, що є підставою для визнання договору недійсним.
ТОВ «Волиньтабак» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вказало про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення й безпідставність доводів апелянта. 
У судовому засіданні представник апелянта Кузьмич Ю.В. пояснила, що укладений між відповідачами договір фактично не реалізовано з огляду на відсутність потенційних можливості у контрагентів здійснювати господарські операції, що були предметом вказаного правочину. Фактично, такий був укладений з метою отримання податкової вигоди. 
Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи шляхом надіслання судових повісток на електронні адреси. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних мотивів. 
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03 червня 2020 року між ТОВ «Волиньтабак» (постачальник) та ТОВ «Торговий дім Фортуна Трейдінг» (покупець) було укладено Договір поставки за № 03/06-20Т (далі - Договір).
Відповідно до п.1.1, 1.2, 1.3., 4.1.1 Договору ТОВ «Волиньтабак» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором поставляти та передавати у власність ТОВ «Торговий дім Фортуна Трейдінг» тютюнові вироби, далі за текстом «Товар», а ТОВ «Торговий дім Фортуна Трейдінг» зобов`язується приймати і оплачувати Товар згідно накладних, що є невід`ємною частиною даного Договору.
Згідно листа Офісу Генерального прокурора від 22.06.2020 № 10/1/1-8597-20, в якому доручено ДПС України розглянути питання щодо зупинення, за наявності підстав, реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в тому числі, ТзОВ «Волиньтабак».
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання цього договору недійсним, виходячи з наступного. 
Підпунктом 20.1.30 п. 20.1ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.
Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Так, згідно статті 203 ЦК України    зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Недійсність правочину визначено статтею 215 ЦК України.
Згідно частини 1 вищевказаної норми підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені   частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно частини 2 цієї статті недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Приписи статті 228 ЦК України встановлюють два окремих види недійсності правочинів: ті що порушують публічний порядок і є нікчемними; ті, що вчинені з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства, і є оспорюваними, недійсність їх прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність в судовому порядку на підставах установлених законом (частина третя   статті 215 ЦК України).
Отже, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави (частина друга статті 228 ЦК України).
Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23 травня 2019 року у справі № 826/9653/17, яка полягає у тому, що при розгляді позову про застосування юридичних наслідків вчинення недійсного правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому, носіями протиправного умислу юридичних осіб-сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб. Відповідні обставини повинні бути відображені в мотивувальній частині судового рішення про визнання недійсним правочину як такого, що вчинений юридичними особами із завідомо суперечною інтересам держави та суспільства метою. Зокрема, слід установити персоналії посадових осіб, у яких виник умисел на вчинення протиправного правочину, зміст їх умислу, обставини, за яких такий умисел виник, тощо.
Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.
До кола правочинів, які вчинено без додержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, належать, зокрема правочини, які вчинені з метою ухилення від оподаткування, отримання незаконної податкової вигоди (наприклад, у вигляді податкового кредиту). 
Обов`язок довести перед судом, що правочин вчинено з такою метою, в силу норми частини першої статті 77 КАС України покладено на контролюючий орган, який виступає позивачем у даній справі.
Доводячи, що правочин між ТОВ «Волиньтабак» та ТОВ «Торговий дім Фортуна Трейдінг» про поставку товарів (тютюнових виробів) спрямований на створення штучних підстав для незаконного отримання ТОВ «Волиньтабак» права на податковий кредит і, як наслідок, для зменшення податкових зобов`язань, позивач послався на участь платника у схемах формування сумнівного податкового  кредиту, а саме: реалізацію тютюнових виробів в адресу суб`єктів господарювання, у яких в наступних ланцюгах постачання відбувається підміна номенклатури товарів.
Як встановлено п. 44.1. ст.   44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов вищевказаного договору в період з 03 по 22 червня 2020 року ТОВ «Волиньтабак» здійснило поставку товару на суму 120000000 грн згідно видаткових накладних: №557109 від 03.06.2020 року на суму 2000000 грн, №557541 від 04.06.2020 року на суму 3600000 грн, №557636 від 05.06.2020 року на суму 3300000 грн, № 560954 від 09.06.2020 року на суму 1000000грн, № 561300 від 10.06.2020 року на суму 1400000 грн, №565281 від 10.06.2020 року на суму 729000 грн, №565271 від 10.06.2020 року на суму 2353000 грн, №565262 від 10.06.2020 року на суму 3765000 грн, № 565260 від 10.06.2020 року на суму 1103000 грн, № 561411 від 10.06.2020 року на суму 2000000 грн, № 566290 від 11.06.2020 року на суму 450000 грн, № 566353 від 11.06.2020 року на суму 3500000грн, № 566372 від 11.06.2020 року на суму 3625000 грн, № 566376 від 11.06.2020 року на суму 2375000 грн, № 566321 від 11.06.2020 року на суму 3550000 грн, № 566830 від 12.06.2020 року на суму 494000грн, № 566832 від 12.06.2020 року на суму 3846000 грн., № 566844 від 12.06.2020 року на суму 3423000 грн, № 566455 від 12.06.2020 року на суму 2050000 грн, № 566839 від 12.06.2020 року на суму 3237000 грн, № 566408 від 12.06.2020 року на суму 2000000 грн, № 569635 від 15.06.2020 року на суму 1487000 грн, №569627 від 15.06.2020 року на суму 3297000 грн, № 569612 від 15.06.2020 року на суму 3916000 грн, № 572390 від 16.06.2020 року на суму 1336000 грн, № 572372 від 16.06.2020 року на суму 3878000 грн, № 572361 від 16.06.2020 року на суму 3786000 грн, № 572360 від 16.06.2020 року на суму 2000000 грн, № 572638 від 17.06.2020 року на суму 1000000грн, № 572674 від 17.06.2020 року на суму 2300000 грн., № 572673 від 17.06.2020 року на суму 3878000 грн., № 572691 від 17.06.2020 року на суму 3238000 грн, № 572698 від 17.06.2020 року на суму 2884000 грн, № 572792 від 18.06.2020 року на суму 3938000,00 грн., № 572798 від 18.06.2020 року на суму 2465000 грн, № 572780 від 18.06.2020 року на суму 3597000 грн., № 572752 від 18.06.2020 року на суму 1000000 грн, № 573975 від 19.06.2020 року на суму 1787000 грн, № 573963 від 19.06.2020 року на суму 3756000 грн, № 573924 від 19.06.2020 року на суму 3657000 грн, № 573923 від 19.06.2020 року на суму 2000000 грн, № 576809 від 22.06.2020 року на суму 3540000 грн, № 576869 від 22.06.2020 року на суму 3047000грн, № 576848 від 22.06.2020 року на суму 3661000 грн, № 576860 від 22.06.2020 року на суму 3292000 грн, №576810 від 22.06.2020 року на суму 1460000 грн.
У подальшому ТОВ «Волиньтабак» виписано на користь ТОВ «Торговий дім Фортуна Трейдінг» податкові накладні: №492 від 03.06.2020 року, №502 від 04.06.2020 року, №506 від 05.06.2020 року, №2159 від 09.06.2020 року, №2172 від 10.06.2020 року, №2857 від 11.06.2020 року, №2864 від 12.06.2020 року, №5094 від 10.06.2020 року, №5095 від 10.06.2020 року, №5096 від 10.06.2020 року, №5097 від 10.06.2020 року, №5094 від 10.06.2020 року, №5099 від 11.06.2020 року, №5100 від 11.06.2020 року, №5101 від 11.06.2020 року, №5103 від 12.06.2020 року, №5104 від 12.06.2020 року, №5105 від 12.06.2020 року, №5106 від 12.06.2020 року, №5109 від 15.06.2020 року, №5110 від 15.06.2020 року, №5111 від 15.06.2020 року, №5387 від 16.06.2020 року, №5388 від 16.06.2020 року, №5389 від 16.06.2020 року, №5390 від 16.06.2020 року, №5394 від 17.06.2020 року, №5395 від 17.06.2020 року, №5396 від 17.06.2020 року, №5397 від 17.06.2020 року, №5398 від 18.06.2020 року, №5399 від 18.06.2020 року, №5400 від 18.06.2020 року, №5401 від 18.06.2020 року, №5594 від 19.06.2020 року, №5595 від 19.06.2020 року, №5596 від 19.06.2020 року,      №5597 від 19.06.2020 року, №7665 від 22.06.2020 року, №7666 від 22.06.2020 року, №7667 від 22.06.2020 року, №7668 від 22.06.2020 року, №7669 від 22.06.2020 року, №7681 від 10.06.2020 року, №7682 від 11.06.2020 року, №7683 від 12.06.2020 року, №7684 від 17.06.2020 року.
На підтвердження факту перевезення товарів суду було подано оформлені  перевізником  ТОВ «Трей САНД» товаро-транспорті накладні: №535 від 03.06.2020 року, №540 від 04.06.2020 року, №542 від 05.06.2020 року, №544 від 09.06.2020 року, №551 від 10.06.2020 року, №548 від 10.06.2020 року, №549 від 10.06.2020 року, №552 від 11.06.2020 року, №553 від 11.06.2020 року, №554 від 11.06.2020 року, №556 від 12.06.2020 року, №557 від 12.06.2020 року, №555 від 12.06.2020 року, №560 від115.06.2020 року, №561 від 16.06.2020 року, №563 від 17.06.2020 року, №564 від 17.06.2020 року, №565 від 17.06.2020 року, №567 від 18.06.2020 року, №566 від 18.06.2020 року, №570 від 19.06.2020 року, №569 від 19.06.2020 року, №576 від 22.06.2020 року, №575 від 22.06.2020 року.
Вказані первинні документи в повному обсязі відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не викликають сумнівів у їх достовірності.
Таким чином, наявні первинні документи підтверджують здійсненні господарських операцій на реалізацію оспорюваного договору.
При цьому первинна документація та докази економічної доцільності реалізації тютюнових виробів, як наслідок виконання договірних відносин, позивачем як контролюючим  органом не досліджувались, аналізу не піддавались.
Згідно статей 61 та 62 ПК України податковий контроль – система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється шляхом, в тому числі, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин, моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Згідно п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в разі отримання інформації про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, яка в даному випадку могла бути отримана, в тому числі, з листа прокуратури щодо  зупинення реєстрації податкових накладних, на який в своєму позові посилається позивач, такі органи зобов`язані здійснити заходи податкового контролю за таким платником податків шляхом, по-перше, направлення на його адресу обов`язкового письмового запиту на отримання пояснень та їх документальних підтверджень, а по-друге, здійснення перевірки такого платника податків в разі ненадання ним таких пояснень та документів.
Водночас, належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт здійснення контролюючим органом заходів податкового контролю безпосередньо щодо ТОВ «Волиньтабак» та ТОВ «Торговий дім Фортуна Трейдінг» з відображенням та закріпленням результатів їх проведення у відповідному джерелі, позивач не надав. 
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про відсутність законодавчо визначеної вимоги щодо проведення, зокрема, перевірок перед зверненням до суду з відповідним позовом про визнання договору недійсним. Разом з тим, документально оформлені результати таких перевірок можуть підтверджувати наявність чи відсутність обставин, з якими контролюючий орган пов`язує недійсність договору. 
Так, зокрема, на підтвердження відсутності товарних залишків у покупця товару ТОВ «ТД Фортуна Трейдінг» позивачем як суб`єктом владних повноважень не надано жодних доказів. 
Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно самих сторін договору, їх контрагентів, оскільки така не свідчить про неможливість реального виконання відповідачами господарських операцій з продажу та придбання тютюнових виробів.  Така має оцінюватися в сукупності з іншими доказами.
Так, доводи апелянта про перебування одного зі складів (м. Київ, проспект Маршала Рокосовського, 8Б), зазначених відповідачем 2 у звітах як такий, що знаходиться у його користуванні, у власності іншого суб`єкта і відсутність зареєстрованих податкових накладних з операцій оренди, беззаперечно не свідчить про відсутність такого об`єкту у  користуванні покупця, оскільки дане питання перебуває в площині виконання вимог законодавства іншим суб`єктом щодо реєстрації податкових накладних при наданні об`єкта нерухомості в оренду. 
Крім того, як зазначено самим позивачем, у користуванні ТОВ «ТД «Фортуна Трейдінг» перебувають також інші об`єкти нерухомості.
При цьому апеляційний суд зазначає, що відсутність зареєстрованого права власності на об`єкти неруховості вказаного підприємства не може беззаперечно свідчити про неможливість зберігання придбаної продукції, адже таке зберігання може відбуватися на підставі відповідних договорів, а також в орендованих приміщеннях, тощо.
Доводи апелянта щодо відсутності у відповідача достатніх трудових ресурсів для здійснення господарських операцій, апеляційний суд також відхиляє оскільки, як вказано у самій апеляційній скарзі, ТОВ «ТД «Фортуна Трейдінг» 16 квітня 2020 року прийнято на роботу 5 працівників, 22 травня 2020 року – 14 і 29 травня 2020 року – 1. Позивачем не доведено, що такої кількості працівників недостатньо для реалізації закупівлі у ТОВ «Волиньтабак» тютюнових виробів. 
Крім того, у матеріалах справи наявні копії довіреностей, виданих вказаним підприємством ОСОБА_1 на отримання від ТОВ «Волиньтабак» тютюнових виробів. При цьому жодних доказів, що вказана особа не працювала на даному підприємстві або ж ці довіреності видані фіктивно суду не надано. 
Також, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо неподання контролюючому органу пояснень і первинної документації по операціях, які відбувались у січні-травні 2020 року, оскільки предметом розгляду у даній справі є господарські операції, які мали місце у червні 2020 року. 
Також, позивач не підтвердив жодним чином свої доводи про отримання ТОВ «Волиньтабак» податкової вигоди в сумі 20 000,0 тис. грн від укладення оспорюваного правочину, в той час як вказане підприємство виступило продавцем товару і внаслідок таких операцій в нього виникло податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість. 
Отже, позивачем не доведено, що у ТОВ «Волиньтабак» та ТОВ «Торговий дім Фортуна Трейдінг» був наявний умисел укладення договору без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування або несплати податків.
Апеляційний суд зазначає, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Оскільки позивачем як суб`єктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності умислу на укладення Договору від 03.06.2020 № 03/06-20Т без наміру виникнення наслідків, які передбачені даним Договором, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції вжив заходів до всебічного і повного дослідження обставин справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції дотримано норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 18.03.2021 у зв`язку з тимчасовою відсутністю судді МікулиО.І. у період з 22.02.2021 по 26.02.2021 та судді Затолочного В.С. у період з 01.03.2021 по 17.03.2021.