ПОСТАНОВА
Іменем України

18 лютого 2021 року 
Київ
справа №240/3662/19
адміністративне провадження №К/9901/34909/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 (суддя - Горовенко А.В.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019 (колегія суддів: Капустинський М.М., Смілянець Е.С., Охрімчук І.Г.) у справі № 240/3662/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранденіс» до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,           

ВСТАНОВИВ:

          Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранденіс»  звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення до переліку ризикових платників податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранденіс", затверджене протоколом від 28.12.2018 №216/ 06-30-07-03-22 ;
- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранденіс» із переліку ризикових платників податків, а саме: виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранденіс» із переліку платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ІТС "Податковий блок", як платника з ознаками ризиковості.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача безпідставно віднесено до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. Також зазначає, що у оскаржуваному рішенні відсутні мотиви, підстави та причини віднесення позивача до ризикових платників податків, при цьому, будь-які обґрунтування ризиковості здійсненних позивачем господарських операцій не наведено.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2019, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранденіс» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, оформлене протоколом від 28.12.2018 №216/ 06-30-07-03-22. Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області   виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранденіс» із переліку ризикових платників податків, як платника з ознаками ризиковості.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, оформлене протоколом від 28.12.2018 №216/06-30-07-03-22, не відповідає вимогам п.п.1,3 ч.2 ст.2 КАС України, оскільки винесено необґрунтовано, з перевищенням повноважень, а також без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій вказав на те, що оскаржувані судові рішення суперечать практиці Верховного Суду в аналогічних справах, а саме: дії податкового органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх службових обов`язків в порядку передбаченому ПК України. З огляду на викладене відповідач просить Верховний Суд скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.        
Письмового відзиву на вказану касаційну скаргу відповідача до Верховного Суду від позивача не надходила, що не перешкоджає розгляду справи. 
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав. 
          Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що протоколом №216/30-07-03-22 від 28.12.2018 засідання Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, за результатами обговорення питання порядку денного Про внесення до переліку ризикових платників податку визначено, що ТОВ «Гранденіс» підпадає під п.1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, які затверджено Державною фіскальною службою України від 21.03.2018 за № 959/99-99-07-18 та погоджено з Міністерством фінансів України від 12.11.2018 №35019/7/99-99-07-05-02-17, а саме: наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником (придбання товарів у контрагентів, у яких по ланцюгу постачання відбувається підміна товарних позицій).
          Окрім того, згідно із службовою запискою оперативного управління Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирські області від 28.12.2018 №2192/7/06-30-21-05, в результаті проведених заходів встановлено відсутність ТОВ «Гранденіс» (код 41634456) за адресами реєстрації. За наслідками розгляду, прийнято рішення про внесення до переліку ризикових платників податку ТОВ «Гранденіс».
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом, який був задоволений, з чим не погоджується Суд касаційної інстанції, з огляду на наступне. 
Так, вирішуючи питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з урахуванням судової практики застосування норм права в аналогічних правовідносинах зазначає, що використання контролюючим органом податкової інформації, наявної в інформаційних системах ДФС, або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певний спосіб, зокрема, віднесення позивача до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому ПК України та є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань. Безпосередньо рішення Комісії по віднесенню платника податків до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань, не порушує права та інтереси позивача. Віднесення Комісією контролюючого органу позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості є передумовою зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. В подальшому відповідність критеріям ризиковості має бути спростовано платником податків шляхом подання на вимогу податкового органу переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, і лише ненадання платником податку відповідних письмових пояснень та запитуваних копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Саме рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування призведе до певних негативних правових наслідків для платника податків, та, вважаючи таке рішення контролюючого органу неправомірним, особа може звернутись до суду за захистом своїх прав. У межах цього спору підставами позову, серед іншого, можуть бути доводи щодо неправомірності дій контролюючого органу по віднесенню до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості (зокрема, постанови Верховного Суду: від 20 листопада 2019 року у справі № 480/4006/18, від 3 березня 2020 року у справі № 240/3665/19, від 5 серпня 2020 року у справі № 520/5692/19, від 21 серпня 2020 року у справі №520/6051/19).
Верховний Суд доходить висновку, що судами попередніх інстанцій під час ухвалення оскаржуваних рішень було повно встановлено обставини справи, проте, неправильно застосовано норми матеріального права, якими врегульовано порядок здійснення податкового контролю за дотриманням норм податкового законодавства, зокрема, шляхом моніторингу ризиків порушення норм податкового законодавства під час реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно із статтею 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При цьому, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
          Враховуючи наведене вище, касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалені у справі судові рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
          Керуючись статтями  341,  345,  349,  351,  355,  356,  359 КАС України, Суд-

ПОСТАНОВИВ:

           1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області задовольнити.
           2. Рішення  Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019 у справі                      № 240/3662/19 скасувати.
           3. Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранденіс» відмовити.
           4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду