ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/7335/20	
(суддя Новікова І.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
 розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною  скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі №280/7335/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»  про визнання протиправною та скасування постанови,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 15 жовтня 2020 року звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, згідно з яким, просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №63113866 від 20.09.2020 року.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач не мав повноважень приймати до виконання виконавчий документ та відкривати виконавче провадження, оскільки місце виконання цього виконавчого документу не знаходиться на території округу в  якому він має право вчиняти виконавчі дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року позов задоволено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження №63113866 від 20.09.2020 року прийнята відповідачем з порушенням приписів частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, оскільки останнім виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (позивача).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права та не повного з`ясування обставин справи, що мають значення для її вирішення, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідач мав усі підстави для відкриття цього виконавчого провадження, оскільки у виконавчому написі місцем проживання боржника зазначено м. Київ.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 07.08.2014 року між ПАТ «Платинум Банк» - Банк та ОСОБА_1 - Позичальник укладено Кредитний договір з можливістю перенесення платежу (рахунок) №1801/3275DCLRKPT (Оптимальний з перенесенням платежу), відповідно до пункту 1.1 якого, Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлений даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі (а.с.32-33).
21.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис №19030 щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 36770,46 грн. (а.с.36)
22.09.2020 року з метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. (а.с.29).
23.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В., на підставі виконавчого напису №19030 від 21.08.2020, виданого приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63113866, боржник - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2 ), стягувач - ТОВ «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б) (а.с.8).           
Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (за змістом приписів п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених  статтею 3 цього Закону.
Згідно із п. 3 ч. 1  ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з ч. 3 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»  право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Отже, у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку поширюється відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).
Пунктом 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначається, зокрема, адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) боржника.
При надходженні виконавчого документа приватний виконавець зобов`язаний перевірити наявність в ньому всіх обов`язкових реквізитів, визначених ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.
У випадку, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, тобто якщо адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), що  вказана у виконавчому документі, або місцезнаходження майна боржника не знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, він зобов`язаний повернути виконавчий документ без виконання відповідно до приписів п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». 
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).
Аналіз зазначених норм Закону дає підстави вважати, що основним документом, відомості якого мають бути використані приватним виконавцем під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, є виконавчий документ. Саме адреса, зазначена у виконавчому документі і є підставою для визначення місця проживання боржника. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.5).
Поряд з цим, згідно з матеріалами  виконавчого провадження, зокрема, виконавчого напису виданого 21.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та згідно заяви стягувача про примусове виконання рішення, місце проживання позивача значиться саме: АДРЕСА_1 (а.с.29, 36).
Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу. На етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у приватного виконавця відсутній обов`язок, а отже і будь-який механізм, спрямований на перевірку законності виконавчого документа та правильності визначення в ньому адреси місця проживання/перебування боржника. 
З огляду на викладені обставини, у відповідача не було передбачених  законом  підстав, зокрема ч. 4  ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» для не прийняття вказаного виконавчого напису до виконання, а тому відповідач у відповідності до вимог закону обґрунтовано прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження. Отже діяв правомірно.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 09.12.2020 року у справі № 460/3537/20, яка у відповідності до положень статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом апеляційної інстанції.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни - задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі №280/7335/20 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 02 березня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко