Дата документу 17.03.2021 Справа № 310/3811/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 310/3811/17 Головуючий у 1-й інстанції: Вірченко О.М. 
Провадження №22-ц/807/255/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 березня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , представника, адвоката Амельченко Дем`яна Дем`яновича на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоров`я про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунальної установи «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоров`я (далі - КУ "АЦРЛ БРР") про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона працює у відповідача з 1996 року. Наказом від 02 липня 2014 року № 127-кп.1 ОСОБА_1 було зараховано по переводу на посаду завідувача кабінетом «Довіра», лікарем-інфекціоністом, де вона працює по теперішній час з окладом з урахуванням останнього підвищення заробітної плати на 01 травня 2017 року 3 392, 00 грн.

Відповідно до Типового положення про кабінет «Довіра», затвердженого наказом МОЗ України від 25 лютого 2008 року № 12 кабінет «Довіра» є спеціалізованим структурним підрозділом центру з профілактики та боротьби зі СНІДом та/або закладу охорони здоров`я вторинного рівня надання спеціалізованої медичної допомоги людям, які живуть з ВІЛ, і проведення тестування з метою виявлення ВІЛ-інфекції. Оплата праці працівників «Довіра» проводиться відповідно до наказу МОЗ від 05 жовтня 2005 року № 308/519.

Згідно наказу головного лікаря Андріївської ЦРЛ від 30 червня 2014 року «Про організаційні заходи щодо усунення недоліків в роботі кабінету «Довіра» КУ «АЦРЛ БРР», кабінет «Довіра» був включений до структури АЦРЛ та укомплектований фахівцями згідно державних нормативних документів у складі завідувача кабінету, лікаря-інфекціоніста на ставку, медичної сестри на ставку, молодшої медичної сестри на 0,5 ставки та психолога з фаху медичної психології на 0,5 ставки.

Позивач зазначала, що вказаний наказ передбачає проведення тарифікації згідно наказу МОЗ № 308/519 і призначення працівникам кабінету заробітної плати відповідно до чинного законодавства, чого не проведено до теперішнього часу.

Вказувала, що згідно з п.п. 1, 2 додатку № 4 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом МОЗ №308/519, посадовий оклад позивачки повинен підвищуватися на 60 відсотків. Незважаючи на це, працівники кабінету «Довіра» отримують надбавку в розмірі 15 відсотків посадового окладу. На неодноразові звернення ОСОБА_1 до головного лікаря Андріївської ЦРЛ щодо підвищення посадового окладу позивачки, відповідей не надходило.

Посилаючись на те, що з 02 липня 2014 року по серпень 2017 року, з урахуванням недоплати до посадового окладу в розмірі 45%, заборгованість не донарахованого підвищення складає 56476.80 грн, ОСОБА_1 просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не підвищення їй посадового окладу на 45 відсотків в зв`язку з обійманням посади лікаря-інфекціоніста та завідувача кабінету «Довіра» з 02 липня 2014 року по серпень 2017 року (включно) та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачці заборгованість в розмірі 56 476,80 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Комунальної установи «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоров`я про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 , адвокат Амельченко Д.Д. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що кабінет "Довіра" КУ "АЦРЛ БРР" не відноситься до центрів з профілактики та боротьби зі СНІДом чи закладів та спеціалізованих відділень (кабінетів, палат) закладів охорони здоров`я, що призначені для лікування хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих, а є спеціалізованим структурним підрозділом закладу, оскільки відповідно до пункту 5 Положення про кабінет "Довіра" КУ "АЦРЛ БРР", є спеціалізованим структурним підрозділом центрів з профілактики та боротьби зі СНІДом та/або вторинного рівня надання медичної допомоги. Відповідно до пунктів 3.1 - 3.26 Посадової інструкції позивач безпосередньо обслуговує хворих на СНІД та ВІЛ інфікованих, що в свою чергу не заперечується відповідачем, який зазначив, що ОСОБА_1 спостерігає та надає допомогу 70 особам. Позивач є лікарем-інфекціоністом та безпосередньо займається обслуговуванням хворих на СНІД та здійснює їх лікування, а тому суд дійшов помилкових висновків, що ОСОБА_1 не обслуговує хворих на СНІД і до неї не можливо застосувати пункт 2 додатку № 4 до Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2 , залишено без задоволення.Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року у цій справі, залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником, адвокатом Амельченко Дем`яном Дем`яновичем задоволено частково.Постанову Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. (т.2 а.с. 164-170).

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року та 23 листопада 2020 року, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року у цій справі, прийнято до провадження та призначено до розгляду в Запорізькому апеляційному суді.(т.2 а.с.173-174,175-176 ).

Комунальна установа «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоров`я, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи ( а.с. 96 т. 3) до апеляційного суду не з`явилась про причини неявки суд не повідомила .

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином провідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України здійснила апеляційний розгляд у відсутності Комунальної установи «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоров`я, належним чином повідомленої про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частні або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 

Частиною 2 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що кабінет "Довіра" Комунальної установи «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоров`я не відноситься до центрів з профілактики та боротьби зі СНІДом чи закладів та спеціалізованих відділень (кабінетів, палат) закладів охорони здоров`я, що призначені для лікування хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих, а є спеціалізованим структурним підрозділом закладу. Суд також виходив з того, що ОСОБА_1 не надавала адміністрації лікарні або до бухгалтерії лікувального закладу інформації щодо фактично відпрацьованого часу з хворими на ВІЛ-інфекцію/СНІД, що позбавило відповідача здійснювати відповідні нарахування підвищення посадового окладу позивачки на 60 відсотків погодинної ставки (окладу) за кожну годину роботи безпосереднього контакту з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись.

Судом встановлено, що наказом Андріївської центральної районної лікарні від 30 червня 2014 року № 137б "Про організацію заходів щодо усунення недоліків в роботі кабінету "Довіра" КУ "АЦРЛ БРР" на виконання статті 5 Указу Президента України від 30 листопада 2005 року № 1674 "Про вдосконалення державного управління у сфері протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та туберкульозу в Україні", наказу МОЗ України "Про функціонування кабінетів "Довіра" від 25 лютого 2008 року № 102, рішення сесії Бердянської районної ради від 27 червня 2014 року "Про внесення змін до рішення БРР від 21 березня 2014 року № 24 "Про затвердження Структури та Штату КУ "АЦРЛ БРР" та з метою усунення недоліків в роботі згідно акту перевірки комісії КУ "Центр СНІД" ЗОР від 22 жовтня 2013 року до структури АЦРЛ було включено кабінет "Довіра".(т. 1 а.с. 7-8).

Наказом КУ "АЦРЛ БРР" від 02 липня 2014 року № 127-к ОСОБА_1 зараховано по переводу на посаду завідувача кабінетом "Довіра", лікарем-інфекціоністом. (т.1 а.с. 5-5зворот).

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 лютого 2008 року "Про функціонування кабінетів "Довіра" № 102 (в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин) на виконання пункту 5 Указу Президента України від 30 листопада 2005 року № 1674 "Про вдосконалення державного управління у сфері протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та туберкульозу в Україні" затверджено Типове положення про кабінет "Довіра".

Наказом КУ "АЦРЛ БРР" від 05 грудня 2014 року № 216 "Про впровадження Типового положення про кабінет "Довіра" впроваджено Типове положення "Про кабінет "Довіра", затверджене наказом МОЗ України від 25 лютого 2008 року № 102, у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я від 21 липня 2014 року № 509 "Про затвердження змін до типового положення про кабінет "Довіра", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 серпня 2014 року №920/25697. (т. 1 а.с. 12-13).

Відповідно до пункту 5 глави 1 Типового положення про кабінет "Довіра" кабінет "Довіра" є спеціалізованим структурним підрозділом центрів з профілактики та боротьби зі СНІДом та/ або ЗОЗ вторинного рівня надання медичної допомоги, які створюються Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у складі підпорядкованих їм закладів охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 8 глави 1 Типового положення про кабінет "Довіра" оплата праці працівників кабінету "Довіра" здійснюється відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05 жовтня 2005 року №308/519 "Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2005 року за № 1209/11489.

Наказом КУ "АЦРЛ БРР" від 29 березня 2016 року № 70 "Про відкриття сайту антиретровірусної терапії в КУ "АЦРЛ БРР" на базі КУ "Андріївська центральна районна лікарня БРР" було відкрито сайт антиретровірусної терапії. (т.1 а.с. 21-23).

Листами Міністерства охорони здоров`я України від 23 березня 2015 року №10.03.68/8715 та Міністерства соціальної політики від 24 лютого 2017 року № 264/0/102-17/281 ОСОБА_1 роз`яснено, що згідно з пунктами 1, 2 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05 жовтня 2005 року № 308/519, медичному персоналу, керівникам, професіоналам, фахівцям, технічним службовцям та робітникам центрів з профілактики та боротьби зі СНІДом та закладів і спеціалізованих відділень (кабінетів, палат) закладів охорони здоров`я, що призначені для лікування хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих, які виконують роботу з діагностики, лікування і безпосереднє обслуговування хворих на СНІД і ВІЛ-інфікованих, посадові оклади підвищуються на 60 відсотків. Зазначене підвищення здійснюється із посадового окладу (тарифної ставки) з урахуванням кваліфікаційної категорії, завідування, старшинства без урахування інших підвищень, доплат та надбавок.
У кожному закладі на підставі цього додатка керівником за погодженням з профспілковим комітетом затверджується Перелік посад працівників, яким з урахуванням конкретних умов праці в цьому закладі, структурному підрозділі, на даній посаді посадовий оклад (тарифна ставка) підвищується на 60 відсотків. (т. 1 а.с. 25-26; а.с. 32-33).

Наказом головного лікаря КУ "АЦРЛ БРР" від 30 червня 2014 року № 137-б затверджено Положення про кабінет "Довіра" КУ "АЦРЛ БРР". (т. 1 а.с. 7-11).

Пунктом 1.1 даного Положення передбачено, що кабінет "Довіра" є спеціалізованим структурним підрозділом АЦРЛ з профілактики та боротьби з ВІЛ-інфекцією/СНІДом, а згідно розділу ІІ визначено його функції. В тому числі до функцій кабінету відноситься проведення роботи щодо профілактики поширення ВІЛ-інфекції/СНІДу на адміністративній території; проведення консультування на ВІЛ-інфекцію; забір крові для дослідження на ВІЛ-інфекцію; проведення після тестового консультування; ознайомлення з положеннями законодавства щодо прав і обов`язків ВІЛ-інфікованих та хворих на СНІД, медичних працівників та інших працівників охорони здоров`я; направлення пацієнтів у разі потреби до відповідних лікувально-профілактичних закладів. У разі потреби розширення функцій на Кабінет додатково покладаються обов`язки проведення організаційно-методичної роботи, клініко-епідеміологічного обстеження зареєстрованих випадків ВІЛ-інфекції, надання консультативної, лікувально-діагностичної та поза лікарняної допомоги ВІЛ-інфікованим та хворим на СНІД.

Колективним договором КУ "АЦРЛ БРР" затверджено перелік підрозділів, а також посад, робота на яких дає право на підвищення схемних посадових окладів на 60 відсотків. (Додаток №10). Згідно із вказаним переліком медичний персонал, керівники, професіонали, фахівці, технічні службовці та робітники, які виконують проведення усіх видів лабораторних досліджень крові населення та матеріалів, які надходять від хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих мають право на підвищення посадових окладів на 60 відсотків погодинної ставки (окладу) за кожну годину роботи (проведення дослідження); медичний персонал, керівники, професіонали, фахівці, технічні службовці та робітники, які безпосередньо контактують з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими при проведенні консультацій, оглядів, наданні медичної допомоги та проведенні іншої роботи, мають право на підвищення посадових окладів на 60 відсотків погодинної ставки (окладу) за кожну годину роботи, безпосередньо відпрацьовану з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими. (т. 1 а.с. 227-251).

Наказом КЗ "АЦРЛ БРР" від 27 грудня 2017 року № 257 "Про підвищення посадових окладів у зв`язку зі шкідливими і важкими умовами праці" завідувачу кабінетом "Довіра", лікарю-інфекціоністу, медичній сестрі та молодшій медичній сестрі (санітарці-прибиральниці) кабінету "Довіра" на підставі пункту 2.4.5 наказу № 308/519, додатку 3.6 до цього наказу та пункту 5.53 колективного договору встановлено підвищення до заробітної плати на 15 відсотків. (т.2 а.с. 28).

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 98 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

З метою упорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я і установ соціального захисту населення та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці і соціальної політики України від 05 жовтня 2005 року № 308/519 затверджено Умови оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери (далі - Умови).

Відповідно до пункту 1.4 Умов розміри посадових окладів (тарифних ставок) визначаються за тарифними розрядами Єдиної тарифної сітки, які встановлюються професіоналам, фахівцям залежно від наявної кваліфікаційної категорії, робітникам - кваліфікаційного розряду у межах діапазону, визначеного для цих посад (професій) Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників і відображаються у тарифікаційному списку (додаток 1). Оплата праці працівників здійснюється за фактично відпрацьований час, виходячи з посадового окладу (тарифної ставки), або в залежності від виконання норм виробітку і відрядних розцінок з урахуванням підвищень, доплат та надбавок, передбачених діючим законодавством. Заробітна плата працівника граничними розмірами не обмежується.

Згідно з пунктом 1.6 Умов конкретні розміри доплат, надбавок та інших виплат визначаються керівником закладу, установи за рахунок і в межах фонду заробітної плати та відображаються в розрахункових відомостях на виплату заробітної плати.

Підпунктом 2 пункту 2.4.5 Умов передбачено, що посадові оклади (тарифні ставки) працівників закладів охорони здоров`я (структурних підрозділів), які працюють з ВІЛ, підвищуються на 60 відсотків (додаток 4). 

Водночас додатком 4 до Наказу № 308/519 затверджено Перелік закладів та їх підрозділів, а також посад, робота в яких дає право на підвищення посадових окладів на 60 відсотків.

Так, доплата праці здійснюється: 1) у розмірі 60 відсотків посадового окладу посад медичного персоналу, керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників центрів з профілактики та боротьби зі СНІДом, які займаються діагностикою, лікуванням і безпосереднім обслуговуванням хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих; 2) у розмірі 60 відсотків посадового окладу посад медичного персоналу, керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників закладів та спеціалізованих відділень (кабінетів, палат) закладів охорони здоров`я, що призначені для лікування хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих, які займаються лікуванням і безпосереднім обслуговуванням хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих; 3) 60 відсотків погодинної ставки (окладу) посад медичного персоналу, керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників закладів охорони здоров`я та їх структурних підрозділів, за винятком тих, що перелічені в пунктах 1, 2, за кожну годину роботи безпосереднього контакту з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими при проведені консультацій, оглядів, наданні медичної допомоги, судово-медичної експертизи та проведення іншої роботи; 4) 60 відсотків погодинної ставки (окладу) посад медичного персоналу, керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників лабораторій та груп закладів охорони здоров`я, на які покладено органами охорони здоров`я обстеження населення на ВІЛ-інфекцію та дослідження крові, біологічних рідин, отриманих від хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих за кожну годину роботи безпосереднього контакту з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими при проведені консультацій, оглядів наданні медичної допомоги, судово-медичної експертизи та проведення іншої роботи.

Згідно до пункту 1 примітки до додатку № 4 зазначено, що працівникам, які передбачені в даному Переліку, підвищення здійснюється із посадового окладу (тарифної ставки) з урахуванням кваліфікаційної категорії, завідування, старшинства без урахування інших підвищень, доплат та надбавок. Крім того, пунктом 2 вказаної примітки встановлено, що у кожному закладі на підставі цього додатка керівником за погодженням з профспілковим комітетом затверджується Перелік посад працівників, яким з урахуванням конкретних умов праці в цьому закладі, структурному підрозділі, на даній посаді посадовий оклад (тарифна ставка) підвищується на 60 відсотків. Посадові оклади працівників, зазначених у пунктах 3 та 4, підвищуються пропорційно безпосередньо відпрацьованому з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими часу. Фактичні години цієї роботи реєструються у журналі за підписом керівника структурного підрозділу.

Отже, чинним законодавством не передбачено визначення поняття "безпосереднє обслуговування хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих" в розумінні положень додатку 4 до Наказу № 308/519, тому для з`ясування питання про те, чи охоплюється цим поняттям робота того чи іншого працівника необхідно надати оцінку завданням та обов`язкам відповідного працівника, а також його функціям за посадою і умовам виконуваної праці. 

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі №428/7956/18 (провадження №61-5987св19).

Посадовою інструкцією завідувача лікаря-інфекціоніста кабінету "Довіра" КУ "АЦРЛ БРР", затвердженою головним лікарем 24 грудня 2014 року, передбачено, що основними завданнями лікаря-інфекціоніста є, зокрема, встановлення діагнозу ВІЛ-інфекції; проведення антиретровірусної терапії; ведення обліку людей, які живуть з ВІЛ, та здійснення медичного нагляду за ними відповідно до Порядку встановлення діагнозу ВІЛ-інфекції; здійснення медичного нагляду за ВІЛ-інфікованими вагітними жінками; призначення та проведення супроводу медикаментозної профілактики передачі ВІЛ від матері до дитини із застосуванням антиретровірусних препаратів; організація надання комплексної медичної допомоги людям, які живуть з ВІЛ із залученням інших фахівців, лікарів інших спеціальностей; забезпечення вторинної профілактики у ВІЛ-інфікованих осіб тощо.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та належним чином доводів ОСОБА_1 щодо обслуговування нею хворих на СНІД та здійснення їх лікування не перевірив.

Водночас, ОСОБА_1 на підтвердження виконання функціональних обов`язків лікарем-інфекціоністом кабінету «Довіра» Андріївської ЦРЛ надано належні докази, з яких вбачається, що нею здійснюється діяльність добровільного перед та після тестового консультування, у зв`язку з тестуванням на ВІЛ – інфекцію, тестує, проводиться робота відповідно наказів МОЗ України № 415 від 19.08.2005 року, № 1141 від 21.12.2010 року, про що свідчить журнал реєстрації добровільного перед та післятестового консультування у зв`язку з тестуванням на ВІЛ – інфекцію; журнал протоколів проведення дослідження швидкими тестами; журнал реєстрації результатів досліджень за допомогою швидких тестів. ОСОБА_1 видає довідки про результат тесту на ВІЛ, відповідно наказів МОЗ, встановлює діагноз ВІЛ-інфекції (обстежує клінічно, амбулаторно, рентгенологічно, імунологічно, інструментально), призначає антиретровірусну терапію, веде диспансерний облік хворих на ВІЛ-інфекцію (постійний медичний нагляд за ними) відповідно до Порядку встановлення діагнозу ВІЛ – інфекції, наказу МОЗ України від 10.07.2013 року № 585, 185 разів проведено у кабінеті забір крові у пацієнтів з диспансерної групи, які приймають АРТ на імунолігічні дослідження ( СД -4; ВН) для контролю якості АРТ відповідно направлення. Проводиться у кабінеті забір крові на ФФА вперше діагностованих пацієнтів на ВІЛ – інфекцію і також зразки крові нею відправляються в лабораторію центр СНІД м. Запоріжжя відповідно направлення. Ведеться щоденно облікова форма диспансерного нагляду за хворим на ВІЛ – інфекцію-форма 030-5/0, в маніпуляційному кабінеті кабінету «Довіра» проводиться забір крові на лабораторні та біохімічні обстеження хворим диспансерної групи. Здійснює медичний нагляд за ВІЛ –інфікованими жінками, діагностує, призначає та проводить супровід медикаментозної профілактики передачі ВІЛ від матері до дитини із застосуванням АРТ, про що свідчать надані позивачкою дві амбулаторні картки. Організовує надання комплексної медичної допомоги людям з ВІЛ – інфекцією ( диспансерна група) із залученням інших фахівців, лікарів інших спеціальностей та направляє пацієнтів у разі потреби до відповідних закладів ЗОЗ згідно з галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я, щодо лікування хворих на ВІЛ - інфекцію, про що свідчить вісім амбулаторних карт диспансерних хворих кабінету. Позивачка проводить профілактику, діагностику, лікування опортуністичних інфекцій туберкульоз, бактеріальні пневмонії, грибкові захворювання та інше (т.3 а.с. 2-85 ).

Отже, як вбачається з вищезазначених обставин позивачка ОСОБА_1 є лікарем інфекціоністом, котра безпосередньо займається обслуговуванням хворих на СНІД та здійснює їх лікування, повний перелік дій також зазначено у її посадовій інструкції, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_1 не обслуговує хворих на СНІД і до неї не можливо застосувати п. 2 Умов.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про колективні договори і угоди" колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про колективні договори і угоди" умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.

Положеннями статті 7 вказаного Закону передбачено, що у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.).

Статтею 18 КЗпП України передбачено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Згідно до пункту 2 примітки до додатку № 4 до Наказу № 308/519 зазначено, що у кожному закладі на підставі цього додатка керівником за погодженням з профспілковим комітетом затверджується Перелік посад працівників, яким з урахуванням конкретних умов праці в цьому закладі, структурному підрозділі, на даній посаді посадовий оклад (тарифна ставка) підвищується на 60 відсотків. 

Колективним договором КУ "АЦРЛ БРР" затверджено перелік підрозділів, а також посад, робота на яких дає право на підвищення схемних посадових окладів на 60 відсотків (Додаток № 10). Згідно із вказаним переліком медичний персонал, керівники, професіонали, фахівці, технічні службовці та робітники, які виконують проведення усіх видів лабораторних досліджень крові населення та матеріалів, які надходять від хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих мають право на підвищення посадових окладів на 60 відсотків погодинної ставки (окладу) за кожну годину роботи (проведення дослідження); медичний персонал, керівники, професіонали, фахівці, технічні службовці та робітники, які безпосередньо контактують з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими при проведенні консультацій, оглядів, наданні медичної допомоги та проведенні іншої роботи, мають право на підвищення посадових окладів на 60 відсотків погодинної ставки (окладу) за кожну годину роботи, безпосередньо відпрацьовану з хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими. (т. 1 а.с. 227-251).

Як зазначено вище та підтверджено відповідними доказами, що ОСОБА_1 очолює кабінет « Довіра» та безпосередньо здійснює огляд та лікування хворих, а повний перелік дій зазначено у посадовій інструкції позивачки.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про колективні договори і угоди" умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.

Про підвищення посадових окладів на 60 відсотків зазначається і в листі Державної служби України з питань протидії Від – інфекції СНІД та інших соціально небезпечних захворювань від 04 червня 2014 року «№22.2/1/1708\Єн.

У цьому ж листі стверджується, що умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними і забороняється включати їх до договорів і угод. 

Отже, зниження надбавки з 60% до 15%, яку наразі отримує позивач є недійсним, та таким, що погіршує становище ОСОБА_1 .

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що посада, яку займає ОСОБА_1 , з урахуванням характеру виконуваних нею робіт, належить до посад, робота на яких дає право на підвищення посадових окладів на 60 відсотків, таким чином бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не підвищення їй посадового окладу на 45 відсотків в зв`язку з обійманням посади лікаря-інфекціоніста та завідувача кабінету «Довіра» з 02 липня 2014 року по серпень 2017 року (включно), що становить 56476.80 грн є протиправною.

За змістом пункту четвертого частини першої статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

     Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову  ОСОБА_1 .

Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 є виправданими.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

    Відповідно до пп б) в) ч. 4 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої істанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

     Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з роглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (що діяв на час виникнення спірних правовідносин) за подання до суду фізичною особою позову майнового характеру, до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (не менше 640,00 грн та не більше 8000, 00 грн).

Ціна позову 54950,40 грн х 1% = 549,50 грн, тому за звернення до суду першої інстанції з позовною вимогою майнового характеру до сплати підлягав судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позову немайнового характеру, до сплати підлягає судовий збір у розмірі 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (1600,00 х 0,4 = 640,00).

У зв`язку з тим, що позов ОСОБА_1 містить дві вимоги ( одну вимогу – майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру), за звернення з позовом до суду першої інстанції ОСОБА_1 повинна була сплатити судовий збір у розмірі 1280,00 грн (640,00 + 640, 00).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду до сплати підлягає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Враховуючи категорію справи та ставку судового збору, за звернення з апеляційною скаргою до апеляційного суду, до сплати підлягав судовий збір у розмірі 1408,00 грн (1280,00 х 110% ). 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» позивачка звільняється від сплати судового збору за позовом про стягнення заробітної плати . 
Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом щодо не нарахування та не підвищення їй посадового окладу щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплати їй заборгованість по заробітній платі, тому вона звільняється від сплати судовго збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», отже з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2688.00 грн ( за подання позову у розмірі 1280 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 1408 грн).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Амельченко Дем`яна Дем`яновича,задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року у цій справі, скасувати. Прийняти нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Комунальної установи «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоров`я про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Комунальної установи «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоров`я щодо не нарахування та не підвищення ОСОБА_1 посадового окладу на 45 відсотків в зв`язку з обійманням посади лікаря-інфекціоніста та завідувача кабінету «Довіра» з 02 липня 2014 року по серпень 2017 року (включно) та зобов`язати Комунальну установу «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоров`я нарахувати і виплатити ОСОБА_1 заборгованість за період з 02 липня 2014 року по червень 2017 року включно у розмірі 56 476,80 грн з утриманням податків та зборів.

Стягнути з Комунальної установи «Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради» Міністерства охорони здоров`я на користь держави судовий збір у розмірі 2688.00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 19 березня 2021 року.
Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Маловічко С.В.