ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/5377/19
адміністративне провадження № К/9901/25822/20

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак     М. Б., судді - Гімон М.  М., Дашутін І.  В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2020 року (судді Шляхтицький О.  І., Домусчі С.  Д., Семенюк Г.  В.) у справі №420/5377/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБС ТРЕЙД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПБС ТРЕЙД» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17 вересня 2019 року №  0044161414.

Одеський окружний адміністративний суд (суддя Бойко О.  Я.) рішенням від 18  листопада 2019 року (повний текст виготовлено 27 листопада 2019 року) позов задовольнив.

26 грудня 2019 року ГУ ДФС в Одеській області звернулося з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 8 січня 2020 року апеляційну скаргу залишив без руху для усунення недоліків - сплати судового збору, а ухвалою від 29 січня 2020 року - продовжив строк для усунення недоліків до 12 лютого 2020  року.

Ухвалою від 6 березня 2020 року П`ятий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу ГУ ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року повернув внаслідок невиконання вимог ухвали апеляційного суду від 8 січня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху.

10 березня 2020 року ухвалу апеляційного суду від 6 березня 2020 року надіслано судом відповідачу та 12 березня 2020 року згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - ним отримано.

25 березня 2020 року згідно з поштовим штемпелем ГУ ДФС в Одеській області повторно подало апеляційну скаргу, до якої додало, зокрема платіжне доручення від 12 березня 2020 року № 383 про сплату 28 815,00 грн судового збору та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. 

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 квітня 2020 року визнав неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року, апеляційну скаргу відповідача залишив без руху, зазначивши про необхідність надання клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із наведенням інших поважних причин такого пропуску.

7 серпня 2020 року відповідач подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, пославшись на те, що пропуск строку апеляційного оскарження пов`язаний із відсутністю бюджетних асигнувань для сплати судового збору на час звернення вперше з апеляційною скаргою; повторне звернення з апеляційної скаргою здійснено одразу після отримання платіжного доручення, що свідчить про вжиття заходів щодо повторного подання належним чином оформленої апеляційної скарги. 

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення та ухвалою від 3 вересня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року.

Не погодившись із цією ухвалою, ГУ ДПС в Одеській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, просить її скасувати.

На обґрунтування своїх доводів відповідач посилається, зокрема на те, що вперше вчасно подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, однак, у зв`язку з відсутністю можливості сплатити судовий збір, ця скарга була повернута; повторно звернувся з апеляційною скаргою, додавши платіжне доручення про сплату судового збору; сплата відповідачем судового збору свідчить про вжиття ним необхідних заходів щодо своєчасного виконання своїх процесуальних обов`язків. 

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити без змін оскаржувану ухвалу апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За правилами частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 295  цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше відповідач оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного процесуальним законом, проте внаслідок невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору, апеляційна скарга повернута відповідачу. Ухвала про повернення апеляційної скарги отримана відповідачем 12  березня 2020 року.

Вдруге апеляційну скаргу відповідачем було подано 25 березня 2020 року, тобто через 14 днів з моменту отримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги. Заявником апеляційної скарги одночасно було додано платіжне доручення від 12  березня 2020 року про сплату 28 815,00 грн судового збору та заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На думку колегії суддів сам факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

У даному випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням другої апеляційної скарги. 

Отже, Верховний Суд знаходить помилковим висновок апеляційного суду про неповажність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Частиною четвертою статті 353 КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, КАС України,

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

2. Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2020 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М.  Б. Гусак

Судді:                                                                                                     М.  М. Гімон

                                                                                                    І.  В. Дашутін