УХВАЛА
28 січня 2021 року
м. Київ
справа №661/3297/18
провадження №51-307ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                      ОСОБА_1 ,
суддів                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року, 
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним,                  тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону ОСОБА_4 не дотримано. Зокрема, у його касаційній скарзі не наведено конкретного обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції таких істотних порушень вимог процесуального права та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які вплинули на законність прийнятого  судового рішення, і, відповідно до статей 412, 413 КПК, тягнуть за собою обов`язкове його скасування на підставах,  передбачених пунктами 1, 2  ч. 1 ст. 438  цього Кодексу.
Крім того, оскаржуючи до Верховного Суду ухвалу апеляційного суду, засуджений вказує на порушення його права на захист, як на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки захисник йому був наданий лише 19 липня 2018 року, однак у своїй касаційній скарзі не зазначає яким чином дана обставина вплинула на законність прийнятої ухвали суду апеляційної інстанції.
Також, як убачається з наданої до касаційної скарги копії оспорюваного рішення, цей довід не був зазначений в апеляційній скарзі сторони захисту і тому не був предметом перевірки суду апеляційної інстанції. 
Посилаючись на недопустимість доказів, які стали підставою для його засудження, ОСОБА_4 не наводить обґрунтувань цьому з огляду на положення статей 86-89 КПК.
Поміж тим, у  касаційній скарзі засуджений наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів, наданої судом апеляційної інстанції, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Не вказує останній і на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на  його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони захисту, зважаючи на приписи ст. 419 КПК, та не зазначає на які саме доводи апеляційної скарги його захисника не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Окрім того, касаційна скарга має містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками касаційного перегляду судового рішення. Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак у своїй скарзі  засуджений просить лише скасувати оскаржуване судове рішення, що суперечить вимогам зазначеної норми.
Наявність цих недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження  у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд,
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційна скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                        ОСОБА_2                          ОСОБА_3