Ухвала
 
12 лютого 2021року
м. Київ
справа № 618/890/20
провадження № 51 – 625 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 29 вересня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 9 листопада 2020 року,
встановив:
Із копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається,  що вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 29 вересня 2020 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_9 та його захисником ОСОБА_10 з другого боку.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 9 листопада 2020 року повернуто апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 29 вересня 2020 року на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.  
У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок та ухвалу про   повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.  
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 424 КПК вирок суду першої інстанції, який не переглядався судом апеляційної інстанції по суті, не може бути предметом перегляду у суді касаційної інстанції.
Згідно з ч. 6 ст. 399 КПКухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку. При цьому, не погоджуючись з такою ухвалою апеляційного суду, особа яка подає касаційну скаргу, повинна керуватися статтями 436, 438 КПК. А тому, зазначену в касаційній скарзі вимогу про скасування вироку, який відповідно до приписів ст. 424 КПК не є предметом  перегляду суду касаційної інстанції, та ухвали апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, викладено без урахування положень ст. 436 КПК.
Також, посилаючись на незаконність судових рішень, касатор повинен вказати 
на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Проте порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, захисник взагалі не наводить підстав для її скасування відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПКу разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
 
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху 
і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                       ОСОБА_3